38 MAJER ISTVÁN 
HaALavÁrs Felsőtúr, GAÁL Felső-Palojta vidékéről írnak le felső mediterránra 
jellemző kövületeket bezáró tufákat. Máskülönban az összes kutatók, akik az 
andezit főkitörések idejét az alsó és felső mediterrán határára téve az anomiás 
homokot tartják annak fekvőjének, mint KöTACHE, RAczkIEvICz, INKEY, egyér- 
telműen hangoztatják, hogy az anomiás homokban nem fordul elő még az andezit- 
tútá, it emáitsez ra nnal tata lab b keépz ordó vo 
Maga SCHAFARZIK is — mint e vulkánikus hegyvidékek legalaposabb is- 
merője — szintén azt írja Budapest és Szt.-Endre vidékés-ben a Duna jobbparti 
andezithegyekre vonatkozólag, hogy éles elválással tisztán láthatjuk több ponton 
az andeziteknek az anomiáshomok fölé való helyezkedését, cmiből az a következ- 
tetés vonható, miszerint a szentendrei andezitek zöme csak az alsó 
me daterrantóit ene köleT ak oldás rat tsa an GON ERGA 
Ugyanez a korviszony konstatálható a Cserhátban és ugyanerre az ered- 
ményre jutunk Nagymaros vidékén 199 (50. old.). Magától értetődik — tovább így 
ír Soraragzik — hogy majdnem valamennyi fiatalabb lerakódásban Budapest 
körül andezitgörgeteget találunk ; így pl. a rákosi lajtamészben piroxén andezitet, 
a törökbálinti és tétényi szarmata mészkőpadok közt mállott andezittufát .. . 
To (NDS rozs sa ba elkölöj je 
Ha most ezen adatokat összevetjük, úgy arra a tapasztalatra jutunk, hogy 
itt a miocén rétegsorban bizonyos hézag észlelhető, nincs meg az a fokozatos 
átmenet, amely az anomiáshomokot, mint a mélyebb alsómediterránt és a 
kövületes tufákat és az ezekkel összefüggő lajtamészkövet, mint a magasabb felső 
mediterránhoz tartozó rétegeket összekapcsolja s így egyúttal az 15 nehezen 
érthető, hogy az anomiáshomokon nyugvó andezitek tufáiban és az ezeken fekvő 
lajtamészkőben miért jelennek meg egyszerre mindenütt hirtelen a tisztán felső- 
mediterrán alakok? 
Oly kérdések ezek, amelyekre azt hiszem, hogy csak most a honti viszonyok, a 
Honti szakadás rétegsora ismeretének birtokában adhatjuk meg a biztos választ. 
Mert e felső mediterránkorszaki, az andezitek legközvetlenebb fekvőjét képező réte- 
seket már eddig is ismertük ugyan, azonban az alsó- és a felső mediterrán határán 
való kitörés elve alapján és felsőmediterrámi faunájuk szerint az andezit főkitörések 
után helyezték őket, pedig sárgáshomokos, kékesszürkehomokos, agyagosmárgás 
anyaguk petrografiai jellege ellentmond ennek, mert andezitanyagot nem tar- 
talmaz s különben ezen ellenmmondás azok pontos, lelkiismeretes, exakt vizsgá- 
latából is kitünik már, de az andezitek fekvője gyanánt bizonyítóadat hiányá- 
ban kimondani nem lehetett, mert azt világosan sehol sem észlelhették. 
Ilyen andezitek fekvőjében lévő anyagok még a Börzsönyi-hegység peremén 
a szobi homokok és homokos agyagok is, melyeknek szintén felsőmediterránbeli 
alsószintáji faunájuk van; ezen rétegek STACHE és Böckn H. szerint cva ló s z 1- 
nüleg csak a lajtamészkő mélyebb szintjének más faciesben való kifejlődéseüb 
tekintendők. 
A szomszédos Cserhátból a Tót-Marokháza határában fekvő Kokliczahegy 
déli oldalán feltárt profil lithothammniumos mészkő alatti finomsárgás homokjai 
1 Dr. VITÁLIS ISTVÁN: Hont vármegye természeti viszonyai-ban. 
