50 TÁRSULATI ÜGYEK. 
faunára új faj beigtatásával csökkenthető. A bemutatott fajok egyike az Acera- 
therium lemamense PoMmEL, melynek a nógrádmegyei Szakal határából alsómedi- 
terrán homokból származó felső állcsonttöredékét és páros alsó állkapcsát Szow- 
TAGH TAMÁS dr. kir. tanácsos szerezte meg a földtani intézet számára. Nem lehe- 
tetlen, hogy ez ugyanaz a faj, melynek lábnyomai a közeli Tarnóc alsómediterrán 
andezittufáiban fennmaradtak. Ez a faj az ősibb alakoktól mintegy átmenetül 
szolgál, a másik bemutatott faj: az Aceratherium tetradactylum LART. felé, mely- 
nek igen becses maradványai (koponyatető az orrcsontokkal és a kétoldali felső 
állcsonttöredékek 3, illetve 4 előzápfoggal ugyanabból a példányból) a sopron- 
megyei Szertmargit felsőmediterrán lajtameszéből kerültek napvilágra. Ennek a 
fajnak a közvetetlen leszármazottja az Aceratherium incisiwum KaAup., mely pon- 
tusi rétegemkben nem ritka s a pleisztocén időszakban élt Elasmotherium őséül 
tekintendő. 
KoRmos dr. előadásával kapcsolatban Elnök köszönetét fejezve ki az 
érdekes előterjesztésért, azt a kérdést intézi az előadóhoz, vajjon a kir. Józsei 
műegyetem ásvány-földtani gyűjteményében lévő, a fehérmegyei sóskúti 
cerithium mészkőből származó és előadó előtt is ismeretes két rhinoceros 
állkapocs esetleg nern hozható-e valami vonatkozásba az éppen hallott fejtege- 
tésekkel, mire KoRMmos TrvapaR dr. azt a felvilágosítást adja, hogy ezek a 
példányok mint alsó állkapcsokhoz tartozó maradványok biztossággal nem 
voltak meghatározhatók, valamint hogy úgy ennélfogva, mint pedig az utóbbi- 
aknak valamivel fiatalabb koránál (szarmata em.) fogva. köztük és a bemutatott 
mediterrán emeletbeli aceratherium maradványok közt valami leszárma- 
zástani rokonság sajuos nem állapítható meg. 
c) JEKELIvus ERrIcH dr.: A brassói neokom márga földtani 
és őslénytani viszonyai című előadásában a következőket fej- 
tegette : 
A neokom előfordulások elterjedéséből kitűnik, hogy neokom márgák ren- 
desen a Brassói hegységet átszeló DK—IÉNy-i törések mentén találhatók. A kis 
neokom előfordulásokat a vetődések mentén felhurcolt rögöknek tekintem. Azt a 
jelenséget, hogy a neokom márga a gaultkonglomerát és tithonmészkő közti 
sztratigráfiai határon, amely az ő tulajdonképeni stratigráfiai helye, sehol sem 
található, a gaultkonglomerát keletkezéséből magyarázhatjuk. A krétakonglome- 
rátot nem transgressziós, hanem regressziós képződménynek tekinti. Az idősebb 
képződmények szirtek gyanánt emelkedtek ki a tengerből. E szirtek felületén 
a márga csakis a tenger hullámverése elől védett helyeken maradhatott meg, 
tehát a rögök a tenger alá merülő legszélső része felett. Mivel azonban ezeken a 
helyeken a konglomerátum a legnagyobb vastagságban rakódott le, csakis ott talál- 
hatunk neokom márgát a felszínen, ahol a DNy—EÉK-i vetődések mentén a tekto- 
nikai mozgások kis neokom márga rögöket a mélységből felhurcoltak. 
A neokom márgából 76 fajt gyüjtött, köztük 12 új fajt. A faunából kitűnik, 
hogy a brassói neokom az alpesi jellegű mediterrán övbe tartozik és ha faciesét 
még bathyálisnak (mélytengeri) is kell mondanunk, a neritikus (sekélytengeri) 
elemek mégis már nagyon is érvényesülnek. Brassó környékén a neokom tenger 
