9, 
FÖLDTANI KÖZLÖNY 
XLV. KÖTET, 1915 ÁPRILIS—MÁJUS-—JÚNIUS. 4—6, FÜZET, 
SUESS EDE EMLÉKEZETE. 
( Arcképpel). 
A Magyarhoni Földtani Társulat 1915 február hónap 3-án tartott LXV. közgyűlésén 
elmondotta 
Lóczi Lóczy Lajos dr. 
Az 1914. év áprilisának 29-ik napján, a Fraknó-vártól uralt völgy- 
öblözetben, a Rozália-hegység alján fekvő sopronvármegyei Márczfalva 
csendes temetőjében helyezték örök pihenőre korunk egyik legnagyobb 
természettudósát és legnemesebb férfiát, SuEss EpéÉt, aki a magyar földben 
akart nyugodni. 
Több volt ő nagynevű természetvizsgálónál, akinek nevét a, földkerek- 
ség minden geológusa dicséri; mert férfiúi erényeivel és hazaszeretetével 
polgártársainak hálás emlékezetét beláthatatlan időkig kiérdemelte. A 
filozófus- és poéta-geológus, miként ARCHIBALD GEIKIE a Roy. Soc. elnöke 
őt előttem nevezte, munkáival és tanításával mindenkorra bő anyagot 
hagyományozott az utókor elmélkedőinek; mint tiszta jellemű, nemesen 
gondolkodó, önzetlen demokrata pedig honfitársainak és a császárváros 
polgárainak szolgálhatott mintaképül. A magyarságnak nem volt és soha 
nem lesz osztrák szomszédai között SuEss EpéÉnél jobb barátja. Ismerte, 
rokonszenvvel kísérte küzdelmeinket és érdeklődött törekvéseink iránt. 
Megértjük ezt, tudva, hogy egy kiesfekvésű sopronvármegyei faluban 
töltötte életének nagy részét. Márczfalván, a falu közepén áll az az egyszerű 
kertes ház, amelyben családjával félszázadon át nyári pihenőit élvezte. 
Itt élte javakorának boldog éveit, nagyműveltségű hitvesének oldalán, 
aki költőinket és szépirodalmunkat eredetiben olvasta ; itt erősödtek gyer- 
mekei testben, lélekben és aggkorát unokáinak élénk játéka itt gyönyör- 
ködtette. Mennyi magasröptű gondolat és milyen sok tanulmány támadt 
itt magyar földön, a lángoló lelkű költő-geológus agyában. Márczfalva 
hiencnépe németajkú; apraja-nagyja sűrűn jár a császárvárosba, amelyet 
ízletes gyümölccsel, zamatos almával, körtével ellát ; a németajkú lakosság 
azonban jó magyar érzelmű; vérmérséklete pedig az ausztriai szomszé- 
dokétól élénkségével nagyon különbözik. Nyalka itt a legény és fürgén per- 
Földtani Közlöny. XLV. köt. 1915. S 
