SUESS EDE. 115 
kezete és a Mossisovicstól körvonalazott kOrientalisches Festlands, amelyet 
gGwess E. szerb-horvát masszivumoknak nevezett, határainak megvonásai 
voltak a megbeszélések tárgyai. SUEssS ezt a masszivumot a Bacherhegység- 
től délre fekvőnek vette (Antlitz I. 304—350. old.) és ettől a hegységtől a 
Balaton mellett északkeletnek vonuló alpesi ágnak tekintette a Bakonyt. 
Ezzel szemben én a magyar medencében a Kárpátok belső övezetéig 
az Alföld alatt, alpesi zavargásoktól nem érintett hegyrögöket feltételeztem 
és ezeket a szerb-horvát masszivumhoz számítottam, amely a Rhodope- 
hegységtől az Alföldön keresztül nyugat felé a karinthiai medencékbe 18 
belenyomul. Sokkal kevesebb megfigyelés és részletes tanulmány állott 
még akkor rendelkezésünkre ahhoz, hogy az értekezlet határozott ered- 
ménnyel végződhetett volna; mindazonáltal az én felfogásom vala- 
mennyire mégis érvényesült a Bau und Bild 474. és az Antlitz III. 2., 15., 
221—231. oldalain. 
guss BE. utóbb a Kárpátok tektonikáját a  takaróelmélethez 
alkalmazva  ÚErG V.nak Mür.dektonik der. Karpathoen 
című kísérletnek jelzett értékezése után a Bau und Bildben kifejtett le- 
írástól és régibb ecseteléseitől eltérően magyarázta (Antlitz III. 2.,229—236. 
old.). Azonban az Alpokra, különösen a Keleti-Alpokra és a Kárpátokra azt 
mondja, hogy a megfigyelési adatok, amelyeken a tektonikai leírása alap- 
szik, még vajmi hiányosak és nagy részben elavultak; ezekhez képest a 
modern nézetek alkalmazása még nagyon is új keletű. Mindezeknél fogva 
a legértékesebb momentum, amit a szintetikus módszer az Alpok tektoni- 
kájában a takaróelmélet kísérletszerű alkalmazásával elérhet, abban áll, 
hogy kimutassa, hol leggürgősebbek a vizsgálódások. Milyen bölcs ítélet és 
mennyi intés van e szavakban! 
A Keleti-Alpok és a Dinaridák között végignyuló periadriatikus, 
vulkáni kitörésekkel kísért, sebhely (Narbe) a drávamenti hegyvonulat és 
a karinthiai kristályos tömegek és a drávamenti paleozoikum sajátszerű 
tektonikájú régiója SuEss E. régibb felfogásait módosította ugyan anélkül, 
hogy ellentmondást lehetne felróni nagy művének előző és végső részeiben. 
Igen sok helyen a bizonytalanságok felsorolását nem követi az Ant- 
litzban határozott megoldás vagy véleménynyilvánítás; vagy pedig egy- 
némely vidékről nagyon is kevés szó esik. Ahelyett, hogy ezt SuEss E.-nek, 
miként némelyek teszik, hibául rónánk fel, inkább dícsérnünk kell, hogy 
függőben hagyta és az ezutáni kutatókra hagyományozta a megoldhatatlan 
problémákat és fel nem használható adatokkal nem tetézte az irodalmi 
megterhelést valamelyik vidékre. Nem szabad ilyen leírásokat  keres- 
nünk az Antlitz der Erdeben, különösen nem annak III. kötetében ; sem 
pedig regionális leírásokat ne várjunk attól. Sok helyen találkozunk e mun- 
kában felvetett, de megoldatlanul hagyott problémákkal, máshol pedig 
d 
mintegy befejezetlen tárgyalások vannak és a tárgyról meglevő adatok 
