184 Dr: VENDL MÁRIA 
A kristályok vastagsága 0-5—2 mm, többnyire karcsúk és szép egyenesek, 
de a nagyon vékony tűk között vannak olyanok is, melyek kissé görbültek. E gör- 
bülés azonban nincs befolyással a lapok hajlásszögére. 
A bulzai antimonit formákban nem oly gazdag, mint hazánk többi anti- 
monitja. Mindössze 10 formát sikerült meghatároznom, melyek a következők : ! 
Véglap : 
b — (010) — 00 E c0 
Prizmák : 
maz 0) S egi 
0 — (120) — 00P2 
g — (130 —00P 3 
i — (140) —00£ 4 
na I(210j— coB2 
610y—00P 5 
Piramisok : 
0 E ae 18 
(A2h— e B 
(443) E 751P 
SI 
Il 
I 
Az a (100) véglapot csupán egy kristályon találtam meg, ennek alapján 
pedig a bulzai antimonit formáinak sorába nem vehetem fel. Általában ez a forma 
nem nagyon gyakori az antimonitokon. KRENNER JÓZSEF egyetemi professzor úr 
az antimonitra vonatkozó alapos tanulmányában ? csak egy magyarországi kris- 
tályon figyelte meg. Majd később japáni antimonitokon végzett vizsgálatokat? 
s ezeken egyáltalában nem találta meg e formát. Dana egyes japáni antimoniton § 
az a (100) véglapot határozottan megtalálta, míg hazai antimonitjaink közül 
SCHMIDT SÁNDOR a Szalónak vidéki, Bányáról származó antimonit kristályokon 5 
állapíthatta meg kétségtelen biztossággal. A bulzai antimoniton kétségtelen 
biztossággal nem lehetett, bár egy esetben a mérések szögadata az a (100) jelen- 
létére utalt. 
A kristályok habitusát m e gs z a b ó formák az m (110), p (111) és b (010). 
1 A betűket E. S. DANA: The System of Mineralogy-ja szerint alkalmaztam. 
? Kristallographische Studien über den Antimonit. Sitzungsberichte der math. natur- 
wiss. Classe der Kais. Akademie der Wiss. Wien. 1865. 51. Bd. I. Abt. p. 436—481. 
? KRENNER JÓZSEF SÁNDOR dr.: A japáni antimonitról. Földtani Közlöny. 1883. 
13. 304— 308. 
4 Über den Antimonglanz von Japan. Groth?"s Zeitschrift für Kristallographie 1884. 
9. 29—37. 
5 SCHMIDT SÁNDOR: Szalónak vidékének nehány ásványáról. Matematikai és ter- 
mészettudományi értesítő. 1897. 323—334. 
