A BULZAI ANTÍMONIT KRISTÁLYALAKJAI 185 
Ez a három mindegyik kristályon megtalálható. Ezeken kívül igen gyakori, majd- 
nem mindig jelen van az n (210), a g (130) és a zc (112). 
A formák általában fényes lapokkal jelennek meg. Kivételt alkotnak a 
piranisok lapjai, melyek homályosak és zsíros fényűek, ebből kifolyólag retlexük 
is homályos és elmosódott, úgy hogy ritkán lehetett egész pontos mérési adatot 
kapni. A lapok mineműsége azért kétségtelenül meg volt állapítható. Minden 
rő 
en 
16. ábra. A bulzai antimonit kristályalakjai. 
kristályon megvan a p (111) elég nagy és fényes lapokkal, mellette igen gyakran 
a a (112) szerepel. Egy kristály csúcsán az s (118) piramist is megtaláltam, melynek 
kis lapjai homályosak és gsíros fényűek ; tökéletlenségük különben a mért és szá- 
mított érték közti különbségből 18 kitűnik : 
zs c TON SA 3 T5E IEEE 649 17" számított 
A piramislapoknál jóval pontosabban voltak mérhetők a prizmalapok 
határozott és éles reflexük alapján. Közülük legnagyobb lapokkal szerepel az 
m (110), majd az n (210), míg a többi leggyakrabban mint keskeny csík van jelen. 
Egy kristályon az n (210) mellett egy rendkívül keskeny lapocska csillogott, 
mely a mérés alapján az (510) egy lapjának bizonyult. A mért és számított érték 
egyébként a következő : 
010 : 510 — 789 50" mért 789 46" számított 
A b (010) majdnem mindig megvan. Nagyobb lapokkal különösen azon 
kristályokon szerepel, melyek a b síkjában kissé laposak. 
A következő táblázatban a mért értékeket állítottam össze, egybevetve 
a számított hajlásokkal. A számított szögadatokat Dana alapértékeiből vezettem 
le. A táblázatban feltüntetett mért értékekül mindig a mérések középértékeit 
vettem. 
Földtani Közlöny. XLV. köt. 1916. 13 
