A KÁLIFŐSŐTELEPEK MÁSODLAGOS ÁTALAKULÁSAIRÓL. 235 
0. habliázat 
A stassfurti fősótelep egyes carnallitdús rétegeinek úsványalkatrészet.: 
ÉL Re—ee—————————————e..l..kleeee———...e———.—.—KTKGÉtttttttakttttuket KELEK S e KR 
Összetétel 11 1 K JÉ M N OI OTT 
Carnallit 2] 819. 1 879 ] 712 ] 944 ] 840 ] 812 ! 923 ! 960 
IRISEGETE Ve E át Hé ES EDERE 0 161" 43] 261. 99 [05 
ÖBÖL MESSZE ET ÓTARN LAGO 0 SON ET A SB a [43 MEBIS 
Anhydrit, agyag öva 0-6 0-5 05 ] 01 ]! 0-6 07 ] 05 Í 02 
6. Tábiázat. 
A stassfurti fősótelep egyes kieseritdús rétegeinek ásványalkatrészei. 
Összetétel I J K 17 M N OI OTI 
l 
] 
IKIESOTÍV E etés ENE SÓ 8877 80-4 Ba:7 89"2 72:7 85"7 74 
Carnallit 8 69 6-6 9-4 992 Ba 918 (207 18-6 
IÓSŐZ  Záttée sak eL 6-s 39 95 DD atz 43 10 5" a 
Anhydrit, agyag stb. ) 07 0-8 077 1-6 0-4 152 0-6 gs 
racitnak gömbszerű kialakulását eredményezte. A fősótelepek karnallitjének 
vörös színeződését rendszerint a benne foglalt vasoxid, sárga színét a vaschlorid, 
fekete színeződését pedig a magnetit okozza. A szürkés színű karnallit rendszerint 
bitumenes agyagot tartalmaz, mely vékony rétegekben a fősótelep sópadjainak 
18 rendes kisérője. A fősótelepek helyenként kenet és piritet is tartalmaznak, 
amelyek bizonyára a szulfátok utólagos redukciója révén keletkeztek. 
A nyomokban előforduló ritka sók meghatározásáig kutatásaimat nem 
terjesztettem ki. 
Azt a körülményt, hogy a jódsók a fősótelepekben oly elenyésző kis meny- 
nyiségben szerepelnek, arra vezetem vissza, hogy az anyalúgnak maradványai 
a jódsók tömeges kiválásáig nem igen juthattak, mert az esős időszakkal kap- 
csolatos periodikus hozzáfolyások ezt a legtöbb helyen megakadályozták. Ahol 
viszont a besűrűsödés foka a jódsók kiválását még is elérte, ott részben az újabb 
tengerátömlések következtében, részben pedig az említett belső lúgcirkuláció 
révén lúgzódtak ki. A sókőzetek nagyrésze némi gyakorlat mellett makroszkópikus 
úton is felismerhető. Így a karnallit kagylós töréséről és zsíros fényéről, a kieserit 
kivirágzása révén, a sylvin tejfehér és sötétvörös kristályairól. Néha az ízbeli 
eltérések figyelembe vétele is hasznos segédeszköznek bizonyult és pedig főkép 
a kősóval elegyes fehér sylvin és karnallit felismerésénél. Az egyes sók kem én v- 
s é g 1 foka 185 igen eltérő. Gyengébb világítás mellett próbaverő kézi kalapácsommal 
1 A carnallitdús és kieseritdús rétegek fekvőhelyeit a közelükben levő vezér- 
sópadok neveivel jelöltem (Zeitschr. f. Elektrochem. 1913, 3. füzet). 
