A KÁLIFŐSÓTELEPEK MÁSODIAGOS ÁTALAKULÁSAIRÓL. 237 
nyel végeztem. Az optikai vizsgálat céljából a különböző közettípusok szerint 
2—3 ásványcsoport különválasztása volt szükséges. Mikroszkóp alatt természe- 
tesen a leggondosabban elválasztott ásványszemecskék is gyakran tartalmazták 
idegen elegyrészek zárványait. Több esetben, amikor bensően összenőtt, igen 
finom szemcséjű szulfátkomplexsók meghatározása vált szükségessé, a fajsúly- 
elválasztó módszer nem járt a kellő eredménnyel s ez esetekben a vékonycsiszola- 
tok vizsgálata bizonyult leginkább célhoz vezetőnek. A csiszolatok készítése 
úgy történik, mint a szilikátkőzeteknél, csak az eltérő oldhatóság, a hőváltozások 
okozta befolyások és a gyakran igen laza szerkezet okoznak némi nehézségeket. 
. Sok esetben és pedig többnyire a szekundár átalakult kőzeteknél az alkohol 
alkalmazása nem okozott nehézségeket, de a csiszolatok tartósságára való 
tekintettel, hogy a karnallit és kieserit elmállását lehetőleg megakadályozzuk, 
legcélszerűbb olajat (arachisolaj) használni. 
Az eruptiv kőzetek ásványaival ellentétben a kálisótelepek legtöbb sója 
meghatározott kémiai összetételűnek bizonyult, miért is optikai tulajdonságaik 
is a legtöbb esetben állandóságról tanuskodnak.! Ezeknek a sóásványoknak 
vékonycsiszolatban való felismerése nem okozott különösebb nehézségeket. Elő- 
fordult azonban, hogy a mikroszkópiai vizsgálat és a kémiai teljes elemzés 
együttvéve nem adtak biztos tájékozódást. Tapasztalataim szerint a szekundár 
átalakult teleprészekben az izomorf helyettesítések révén fellépő sóknak száma 
jelentékenyebb, mint azt ezidőszerint feltételezzük. Kutatásaimat azonban elsősor- 
ban a sótelepek keletkezésénél és átalakulásainál fellépő fizikai és kémiai viszonyok 
tanulmányozásának szentelve, ezeknek beható tanulmányozására most nem tér- 
hettem át. Nebány esetben az optikai vizsgálat mellett igen üdvösnek bizonyult 
a mikrókémiai vizsgálati mód is.? 
A kálisótelepek összetételének megállapítása céljából, főkép a szekundár 
átalakult teleprészekből vett próbáknál, nagyszámú teljes elemzést kellett vé- 
geznem. A karnallit-anyatelepekből nyert néhány próbánál azonban, a kvalita- 
tiv elővizsgálat alapján, a klórértékek meghatározása mellett csak a kalcium, 
az összmagnézium, a kénsavtartalom és az alkoholban oldható magnézium menny1- 
ségének meghatározására szorítkoztam.? A kalciumot a legtöbb esetben mint 
szulfátot vettem számításba. Kivételt képeztek a tachhidrites fősótelepekből 
vett próbák, amelyekben a kalcium klorid alakjában is előfordul. A kősó menny1- 
ségének meghatározására a fősótelepekben elégséges volt az összklórmennyiség 
1 Ide vonatkozó munkálatok: P. GRorHn, Chemische Kristallographie, E. BOEKE: 
Übersicht der Mineralogie, Petrographie und Geologie der Kalisalzlagerstátten, JOHNSEN: 
(Zentralbl. f. Min. 1909, 168), RINNE (Koenen-Festschrift 1907), 0. RIEDEL : Chemisch- 
mineralogisches Profil usw. (Zeitschr. f. Krystallographie, Bd. L, Heft 2), GÖRGEY: Zur 
Kenntnis der Minerale der Salzlagerstátten (Mineral. u. petrogr. Mitteil. 1910), stb. 
:" FucHs— BRAUNS: Anleitung zum Bestimmen der Mineralien, 5-ik kiadás 60— 100. 
? A helyszínen szükségessé vált analizisek egy részének elvégzéséért hálás köszö- 
nettel tartozom az illető bányaigazgató urakon kívül dr. WEHRMANN ( Berlepsch), dr. K. 
v. Lucx (Sachsen- Weimar), dr. WILLE (Hohenzollern) és dr. ROSENSTEIN ( Wintershall) 
üzemvegyész uraknak. Több kitünő vékonycsiszolat készítéséért és átengedéséért hálás 
köszönetemet fejezem ki dr. OEHLER assistens úrnak is. 
