ISMERTETÉSEK. 
Dr. Vadász M. Elemér: A földtan-tanítás elmélete. 
(Módszertani vázlatok.) — Kilián Frigyes utóda. Budapest, 1915. Ára 150 K. 
Pedagógiai irodalmunkban a legújabb időkig alig esett szó a földtantanítás 
kérdéséről. Ha geológus professzoraink tudományos munkásságuk közben a 
földtantanítás módszerének fejlesztését sem tévesztették szem elől és közülük 
többen, mint SzaBó Józser, KocuH AwraL, Lóczy LAJos, SZÁDECZKY GYULA 
ezen a téren kialakult nézeteiknek nemcsak egyetemi oktatásuk módszerében, 
de értekezésekben is kifejezést adtak, a földtantanítás metodikájával rendszeresen 
csak néhány, a legújabb időkben megjelent pedagógiai értekezés foglalkozik. 
A középiskolai tanterv reformjának mind aktuálisabbá váló kérdése, a közép- 
iskolai oktatásban eddig teljesen elhanyagolt földtan érvényrejutása érdekében, 
cselekvésre szólította az ifjabb geológus-nemzedéket és megindult a mozgalom 
abból a célból, hogy az új tantervben a földtan elfoglalja azt a teret, amely tudo- 
mányos értékénél és gyakorlati fontosságánál fogva megilleti. A középiskolai 
földtantanítás kérdése felszínre vetette az egyetemi földtantanítás kérdését is 
és kifejezésre juttatott számos megfontolásra érdemes eszmét, amely az egyetemi 
oktatásban egyrészt a tudományos képzés, másrészt a gyakorlati tanárképzés 
terén hasznosítható. 
A földtantanítás érdekében megindult mozgalom zászlóvivője kétségkívül 
Vapász dr., akinek a nevével nem először találkozunk a pedagógiai irodalomban. 
Éveken át kitartó szorgalommal és lelkesedéssel tanulmányozta a földtantanítás 
kérdését és egyetemi működése közben szerzett tapasztalatai, meg az erre vonat- 
kozó irodalom alapos megismerése révén kialakult véleményének már több érte- 
kezésében kifejezést adott. Jelen értekezése eddigi tanulmányaiból leszűrődött 
nézeteinek összefoglalása ugyan, de — mint ő maga hangoztatja — nem végső 
konkluziója. eMódszertani vázlatnak nevezett értekezése alapos 
didaktikai tanulmány, amelyben kitér az egyetemi és a középiskolai földtan- 
tanítás minden kérdésére és az erre vonatkozó fontosabb irodalom közlésével 
elősegíti azoknak a munkásságát, akik a földtantanítás módszerével annak tökéletes 
kialakítása érdekében elméletileg is foglalkozni óhajtanak. 
Megfelelően az általános bevezetőben kifejezésre juttatott ama meggyőző- 
désének, hogy a földtantanítás eredményességéhez nem elégséges a szóbeli 
ismeret közlés, hanem hasonló gondot kell fordítaniaszemléltetésre, 
az ismeretek begyakorlására és a természetben való 
megfigyelésre is, — kiterjeszkednek a szerző fejtegetései egyrészt a föl d- 
tani élméleti ismeretközlés, másrészt a földtani $8zem- 
