258 ISMERTETÉSEK. 
éltetés és kisérletezés és végülaföldtani gyakorlatok 
és kirándulások kérdéseire. 
Az elméleti ismeretközlésről szóló fejezetben mindenek- 
előtt a földtan tárgykörének meghatározását adja és foglalkozik a földtan tárgy- 
körének a rokontudományok felé való elhatárolásával. A sokat vitatott kérdést 
szerencsés kézzel oldja meg, amennyiben hangoztatja, hogy éles elhatárolásról 
tudományos szempontból van szó, a tanítás szempontjából pedig csak az egyetemi 
oktatásban, amelynek célja a tudomány művelésére való nevelés. A köz é p- 
iskolai oktatásban, ahol a tanítás szempontjából összetartozókat 
egységes beállításban kell hogy nyujtsuk, a rigorózus elhatárolás nem vihető 
keresztül, de igenis szükséges, hogy az ásvány-kőzettan és őslénytan anyagát 
földtani beállításban tárgyaljuk. Amennyiben a középiskolában a 
földtannak az ásványtantól elkülönített tanítása egyelőre nem vihető keresztül, 
a két tárgy együttes tanításának eredményessége érdekében szükséges, hogy a 
tanítás középpontjában a földtan álljon, amely a ma 18 
működő földtani erők megismertetésével megérteti sa föld multjában működött 
erők tevékenységének folyamatát és a működés eredményeit. Az ásványok és a 
kőzetek, mint a földtani erők működésének termékei, tehát genetikai szem- 
pontból tárgyaltassanak és ne a rendszereken belül a kristálytani, egyéb fizikai 
és vegytani tulajdonságok száraz leírása útján. A földtani beállításban való ismeret- 
közlésnél a tanítás menete, az ásványtan mai túlságosan bő anyagának szükség- 
szerű redukciója folytán, az ásványok tulajdonságait csak érintené, miért 185 a 
középiskolai földtantanítás eredményesen a felsőbb osztályok valamelyikében 
vihető keresztül, ahol a kellő geometriai, matematikai, fizikai és vegytani elő- 
ismerettel rendelkező tanuló a feltétlenül szükséges ásványtani ismereteket be- 
hatóbb magyarázat nélkül is elsajátíthatja. 
Az egyetemi tanításban a geogeniai, geofizikai, csillagászati, 
földrajzi és kőzettani előismereteket mint meglévőket kell tekinteni és azokra 
legföljebb csak utalni. Természetesen ilyen módon a tanítás csak ezeknek az elő- 
ismereteknek birtokában levő felső évfolyamú hallgatóknál vezethet megfelelő 
eredményre. Az előismeretek előrebocsátásának elhagyásávalatanítás tud a- 
tosságát előkészítő tervezetéül a földtan tudománykörének megállapítása, 
módszereinek és segédtudományainak fölsorolása, alapgondolatainak és vezető 
eszméinek hangoztatása szolgálhat. A tanítási anyag két csoportra (1. általános 
földtan és 2. földtörténet) tagolódik ugyan, de az általános földtani ismereteket 
ne tekintsük a földtörténeti anyag megértéséhez szükséges előismeretnek, hanem 
tárgyaljuk történeti beállításban úgy, hogy ra különböző földtani 
erők működési folyamata és eredményeföldtörténeti tényez ő gyanánt 
álljon előttünks. Ennek az alapgondolatnak megfelelően állítja be a szerző az 
általános földtan és a földtörténet anyagának tárgyalását és ezzel általánosságban 
kifejtett módszerére reányomja a logikus következetesség bélyegét, amely egyúttal 
annak a gyakorlatban való alkalmazhatóságát 15 biztosítja. 
A szemléltetés kérdésével kapcsolatban mindenekelőtt  megálla- 
pítja a szerző, hogy a földtani szemléltetés történhet az előadásokkal kapcsolat- 
banatanterem b en és ekkor tárgyak bemutatásából áll, tehát a földtörténeti 
