21 



loga tiela, pak veli da je glava mnogo manja od ostaloga tiela 

 Ovo tielo dapače može biti i pravim zaštitnikom glave, pak ju 

 brani od opasnosti omotavši je sasvim, ako li bi to radi budi 

 kojega mu drago razloga, bilo od potrebe za tielo. d'Orbigny 

 nam pripovieda, da je glava u foraminifera veoma sitna i ma- 

 lena pa da ima tentakule, koje okružavaju u okrug usta. 



Tako i slično tomu opisuje nam evo d'Orbigny stanara 

 ljuštura, a njegov je ugled učenjačkim svietom vladao, te su svi 

 u ono doba mislili to je cefalopod i baš ništa drugo nego 

 cefalopod. Ta to je vidio d'Orbigny. Pa ipak, kako je poznato 

 nema tielo foraminifera, a ma baš nikakove sličnosti sa cefa- 

 lopodi. Ta ono je jednostanično i posve jednostavno. 



Eto to je i opet jedan od onih čudnih primjera, koji nam 

 je dokazom, kako mnogo toga, što i veliki učenjaci vide ne mora 

 baš uviek, da bude istina. A opet s druge strane pokazuje nam 

 to, kako moramo biti oprezni u osudjivanju tudjih nehotičnih 

 pogrešaka. Nama se danas čini upravo smiešnim, što je sve 

 d' Orbigny-e va fantazija vidila, pa ipak ovo neće ni ne može 

 potamniti njegove slave. 



Trebalo je, da proteče opet čitavih deset godina, prije no 

 što se izmienilo ovo, tolikim auktoritetom utvrdjeno mišljenje. 

 Trebalo je punih deset godina, da se je u obće usudio učenjak 

 ustati protiv uvriežene bajke o cefalopodih, stanarih naših fo- 

 raminifernih Ijušturica. 



Protiv Orbigny-eva pribrajanja ustade prvi F. Dujardin, 

 koji je iztraživši vrsti Miliola, Vorticialis i Cristellaria opisao 

 prvi tjelesa foraminifera, kao vrlo nizke organizme; kojim manjka 

 vanjska koža i koji ne imadu posve nikakovih nutarnjih tje- 

 lesnih organa. U jednoj sjednici akademije znanosti u Parizu, 

 mjeseca lipnja g. 1835. izjavi on prisutnim akademikom, pozi- 

 vajući se na svoja dugotrajna i pomna opažanja na najnižih or- 

 ganizmih, da se je uvjerio, da izmedju mnogih arcela i ameba, 

 te opet izmedju foraminifera postoji velika sUčnost, koja ga 

 upravo sili, da te životinje spoji u jednu skupinu. On se 

 je ujedno uvjerio, da posve vanjskim obličjem slične kučiće 

 spadaju jedanput vrlo visoko organizovanu mekušcu — nauti- 

 lusu, a drugi put vrlo jednostavnoga ustroja rizopodi forami- 

 niferi — polistomeli. Dujardin je dakle u obće bio prvi, koji 

 je dokazao, da foraminifere spadaju t. z. infuzorijam. Moram 



