Fosilne foraminifere. 



Velik broj fosilnih foramini fera, bezbroj kiića, koje kako 

 sam spomenuo, stvaraju čitave brdine i pećine, i jest razlogom, 

 da su se foraminiferami bavili osobito paleontolozi, te su ovi po- 

 tonji i sistematsku nauku ovoga razreda unapredili. U najstarijih 

 fosilifernih formacijah u kambriju i siluru a i devonu ima samo 

 malo oblika foraminifera. 



Najstariji oblici dolaze u petrogradskom, sibirskom i škotskom 

 siluru. Oni su najvećim dielom zlo uzčuvani, (oni iz Petrograda 

 tek obilježeni glaukonitskom kamenom jezgrom), te spadahu ili 

 foraminiferam sa kremenom kućicom Placopsilma, Saccamina 

 ili stakleno-šupljikavom skupu Nodosaria, Lagena, Globigerina, 

 Botalia^. 



U najnovije doba objavio je M. L. Gayeux^, daše fo- 

 raminifere nalaze u prekambrijskih slojevih u Bretagni (koji se 

 zato nepravom nazivlju azoičkimi). Ove foraminifere spadaju u 

 Acervulinae, a kuće su im kremene. Inaće se najstarije forami- 

 nifere nalaze još osim gore spomenutih mjesta najviše u sjevero- 

 amerićkom piesku. 



U karbonskoj formaciji dolazi najednom vanredno obilna 

 i bogata fauna foraminifera, n. pr. Saccamina, Nodosaria, Den- 

 lalina, Textularia, Valvulina, NummiiUna, Fusulina Ud. Njeke 

 foramifere kao Fusidma, Schwager ina, Saccamina, Endothyra, 

 sastavljaju poćesto ćitave vapnene naslage i brdine. Mnogobrojne 



' Z i 1 1 e 1 Kuri A. von. Gnindzügo der Pakieontolngìe (Piiliioozoologie). 

 München und Leipzig- 1895. 



- r. a y e u X L. Sur la presènce de rèàles de foratninifères <lans les 

 lerrains prècambriens do Bretagne. Compiè rendu des sèances de la Sociètè 

 Geologique de France 1894-. Juin. 



