71 



Milìolin.i piilcliella (d'Orbigny). 



1826. Quinqueloculina pulchella d'Orb. Ann. Se. Natur. VII, p. 303. 



Nro 42. 

 1846. , Schreibersii d'Orb. For. foss. Vien, p. 296, 



T. 19, f. 22—14. 

 1871. „ pulchella Parker, Jones and Brady. Ann- 



and Mag. Nat. Hist. Vili, p. 250, 



T. 8, f. 19. 

 1884. „ , , Brady.Challenger, T. 3, f. 10-13, 



T. 6, f. 13, 14. 

 Naši se eksemplari približuju svojim oblikom citovanim 

 slikam, a neki se i posve s njimi sudaraju, drugi opet niesu 

 posve nalični, ali to je od malene važnosti, kod tako promjen- 

 ljive vrsti kao što je upravo MilioUna pulcliella d'Orb. Ovu je 

 vrst poznavao već Sol dan i, te ju je nazvao Fnimenlaria Semi- 

 nula. D'Orbigny je kušao razne osebine ove vrsti razdieliti u 

 više vrstih, ali to mu nije pošlo za rukom, premda bi bilo že- 

 ljeti, da se ovdje nesbaca mnogo toga zajedno, što ne spada 

 skupa 



Hab. „Nije obična, i svakako nije litoralna, jer ih imademo 

 najviše iz dubina gdje pribivaju Pimmdarla kod Otoka t. j. 

 blizu 50 prim., zatim 10 prim. iz Otoka Pazmana, 30 prim. iz 

 konala iz Spalmadora". (Brus.) 



Miliolina separans Brady. 



1881. MiUolina separans Brady. Quart. Journ. Micr. Sci. XXI, p. 45. 

 1884. „ „ Brady. Challenger, p. 175, T. 7, f. 1—4. 



Dugo sam oklievao, ne bi li ovih par eksemplara opisao kao 

 novu vrst, ili barem kao variatetu ove milioline. Cini mi se, da 

 sam' pravo učinio, što sam taj naum napustio, jer su prelazni 

 oblici tako brojni, mladi oblici tako razni, da ih ne možemo odie- 

 nti, ako i jest naš oblik prilično različan od Brady- e va opisa 

 i sUke. 



Može biti nije prava vrsta, nego samo odlika od prijašnje, 

 no kako shedim Brady- a, koji ju je naveo kao samostalnu vrst, 

 lako neću da mu se tu iznevjerim. 



Ha!>. „Čini se da nije litoralna, jer smo našli samo 3 prim. 

 u pijesku iz dubine konala od Spalmadora kod Hvara'. (Brus.). 



