loa 6 



desetak godina. — Megjutim dok sam ja tako dalje radio, ma- 

 terijal priregjivao i proučavao, sama je zbirka dvostruko narasla. 

 Danas ima može biti opet toliko novih, nenaslikanih vrsta, koliko 

 ih ima u netom spomenutom gotovom atlasu. I ove novosti želim 

 takogjer što prije priopćiti učenom svijetu. Za to sam odlučio 

 dati izraditi fotografije spomenutih novosti, razmnožiti ih fototi- 

 pijom, te izdati ovaj atlas fototipija uz obični tumač tablica bez 

 teksta. Vis. kr. zem. vlada je veledušno dozvolila nuždna sredstva 

 za ovu ikonografiju, pomoćnik A. Malčević ima već glavnu brigu 

 oko fotografija, a gosp. V. J. Margetić će ih fototipijom razmnožiti. 

 Kako bude ta ikonografija izdana, onda će slijediti : 



a) akademičko djelo sa opisom ukupne domaće faune Dal- 

 macije, Hrvatske i Slavonije sa prije spomenutim litografovanim 

 atlasom ; 



b) radnja o novostima ugarske faune; 



c) radnja o novostima srpske faune; napokon po svoj pri- 

 lici još po koja manja rasprava. Za sve te radove služit će mi 

 dakle za podlogu spomenuti atlas i ikonografija. 



Toliko držim da je bilo zgodno i nužno da kažem. Sad se 

 vratimo k izložbi. 



Jadranska se zbirka čuva u 60 pretinaca 54 mm. širine i du- 

 ljine; bila je cijela izložena god. 1891. prigodom naše malene, ah 

 prekrasne jubilarne izložbe u Zagrebu, a rad bi je cijelu izložiti 

 u Budimpešti. No toliko prostora nebi mi nipošto mogli opredi- 

 jeliti, a što je glavno, tko bi izvrgao svijetlosti, prašini i drugim 

 nezgodama prijevoza i prijenosa te pogodišnjeg izlaganja toli drago- 

 cijeno blago? — Da sastavimo posebnu potpunu zbirku iz du- 

 plikata trebalo bi opet barem dva ormara i tri put toliko vre- 

 mena. Zato nije bilo moguće nego prirediti jedan jedini ormar, 

 u kom su zastupane sve, osobito i jedatne vrste mekušaca iz 

 Jadranskoga mora, napose iz Dalmacije. Morao sam zato ispustiti 

 skoro sve mnogobrojne sitne vrste, n. pr. sve prekrasne Rissoidae^ 



