152 2 



vjesnici i čovjeku najpoznatije. Jandransko se more spominje 

 rano pri početku povjesničkoga osvita. Tà praklasično lierojsko 

 doba grčkoga naroda prikriva bajnim velom svojih priča kako 

 grčko tako i jadransko more. Preko mrkih, šumovitih, kršnih 

 uzvisitosti — koje su danas svjetlosive pustoši — silaze Argo-" 

 plavci k obali, a njihovi nasljednici Kolchijci osnivaju naselja na 

 istarskom primorju. Na drevnom Timavu, koji, silnim bukom 

 svojih voda provaljujuć iz podzemnoga svijeta, vjenčava iste sa 

 morem, prebivahu Veneti, koji su tračkome Diomedu u posve- 

 ćenim dubravama žrtve doprinosili. U prastarom „Illensisu'' — 

 mjestu potonje Salone i Spljeta — osnovanom po Illu, sinu He- 

 raklovu, bude Jason na svom bijegu gostoljubivo primljen, pak 

 ostavi tamo iz zahvalnosti jedan od tronoga, što no ih je oteo 

 iz hrama Apolonova. 1 Trojanci Antenorovi zabludili su u ja- 

 dransko more, pa se sa divljim Euganejcima biju na moru od 

 prilike na onome mjestu, gdje se danas tržićski (monfalkonski) 

 zaliv svojim obalama pružio podno kraških uzvisitosti. Ovamo do- 

 ploviše Pelazgi i zasnovaše temelje najstarijoj kulturi na blago- 

 sovenom tlu italskoga primorja. Na prisojnoj Scheriji, na ulazu 

 u jadransko more, boravi Alkinoj, kralj Feačana, a lutajući Odisej 

 bude tu prijazno primljen. 



Čim se razgrnulo velo priča, što je prikrivalo jadranska pri- 

 morja, odmah uzeže obasjavati traci povjesničkoga sunca jadran- 

 sko more. Predaleko bi zašao, da redom napominjem sve povjes- 

 ničke događaje tečajem tisućljeća na obalama jadranskoga mora. 

 Navest ću samo, kako su već rano širila snažna ilirska plemena 

 svoju vlast po istočno-jadranskom primorju, gdje je bilo i cva- 

 tućih naseobina pitomih Grka. Za Rimljana ističe se na jadran- 

 skome moru ponosna Akvileja, krasna Pola i divna Salona sa 

 čudovištem svojim, Ijetnikom cara Dioklecijana. Dalmacija, koju^ 

 je jadransko more više spajalo nego rastavljalo od Italije, matice 

 ogromnoga rimskoga carstva, procvala je vanredno kulturom rim- 

 skom. Doista pravo piše naš pisac o Dalmaciji. „Izuzmeš li Rim i 

 njegove okolice bez dvojbe u cijelom svijetu nema države za 

 klasične starine do dalmatinskoga Primorja. Kamo god produbeš 

 u tu klasičnu zemlju, prikazuju ti se postupno svi vijekovi čo- 

 vječjega života i obrazovanja ća od pamtivijeka. Prevrneš li joj 

 skorup, eto u izobilju ostataka rimskoga bića, a ispod njih umah 

 proviruju spomenici grčke prosvjete. Promakneš li još ikoliko 



