25 175 



borbe s Mlečaniina bude Biograd razoren, a kasnije se ne po- 

 dignu. Biskup biogradski sa svojini kaptolom preseli se u Skradin, 

 te tako obnovi biskupiju skradinsku. 



Na dalekom obzoru nestalo je već Velebita a iza Biograda 

 eto se javlja novo kršovito gorje THnara, koja ma da mnogo 

 naliči na Velebit, ipak nije tako divlja i rastrgana kao ovaj. Plo- 

 veći k jugu približismo se već kotaru šibenskom, u kojem se je 

 duž obale šibenske nanizalo do GO većih i manjih otoka i školja. 

 Žitelji se ovih otoka bave mnogo ribolovom zatim osobito hva- 

 tanjem koralja i lovom spužava. Mi plovljasmo oko Muderà naj- 

 većega šibenskoga otoka, odijeljena od obale posve uskim ko- 

 nalom, preko kojega vodi kod Tijesna most s otoka na kopno. 

 Između otoka Kaprija i Zmajana te Prvića i Zlarina prikučismo 

 se ulazu u šibenski konao, u koji vodi maleno usko ždrijelo sv. 

 Antuna. Tu se uzdiže s južne strane na umjetnom školjiću na 

 kamenu tlu u slici trokuta tvrđka su. Nikole, koju su sagradili 

 Mlečani, da bi Šibenik sasvim od morske strane zaštitili. Ova 

 tvrđava vanredno povećava veličanstveni pristup u osebujno 

 ždrijelo sv. Antuna, u koje skrenu naš brod. Ždrijelo je tako ti- 

 jesno, da jedva mogu dva broda kroza nj usporedo proći, te su 

 ga u pređašnje doba verigama zatvarali "i tako neprijateljskim 

 brodovima ulaz u šibenski konao branili. Minusmo kapelicu usred 

 stijena, do koje vodi nekoliko stuba; propelo, znak spasa, ispinje 

 se visoko na stijeni. U to se je ždrijelo u zadnji čas još bolje 

 suzilo, da se zatim posve rastvori i da ti prikaže jednu od naj- 

 ljepših luka na svijetu, u koju bi se mogla sigurno zakloniti 

 ogromna mornarica. Doista malo je morskih uvala ovako zatvo- 

 renih kao što je šibenska luka. Nad dalekim konalom impozantno, 

 se poput terasa ispinje strmi Šibenik sa utvrđenim glavicama 

 Barone, San Giovanni i nešto podalje M. Tartaro. Sada sam 

 pojmio, zašto neki putopisci zovu mještaj Šibenika najslikovitijim 

 među svim dalmatinskim gradovima. Ima ih, koji ispoređuju 

 amfiteatralni položaj Šibenika sa smještajem Genove dakako „si 

 licet parva comparare magnis", a drugi opet kažu, da je sličan 

 čudnovatoj piramidi kuća u Siri, tome središtu prometa u grč- 

 kome moru. Da nije sav taj kraj tako kršovit, ne bi mu ravna 

 daleko na svijetu bilo. — Motreći Šibenik upozori me prijatelj, 

 da smo tobože opet u Evropi, jer eto nam na desnu kolodvora 

 i tračnica, koje nas spajaju s ostalim svijetom. Ja sam međutim 



