176 26 



odmah uvjerio svoga druga, da se je ovaj put prevario, jer to bi- 

 jaše pred nama samo neznatni odijelak osamljene dalmatinske 

 željeznice, koja žalibože još ni danas nije sastojna čest evropske 

 željezničke mreže. Nije časno za odlučujuće krugove, što Dalma- 

 cija još ni danas nema željezničkoga priključka ni na Hrvatsku 

 ni na Bosnu. Bez željezničkoga spoja nema ni govora o pravom 

 procvatu te prekrasne zemlje. 



Naš brod zakrenu odmah k sjeveru, jer nijesmo za sada 

 kanili pristati u Šibeniku. Pravi cilj našega puta taj dan bijaše 

 Skradin i Krkini slapovi, a na povratku odlučismo se zadržati u 

 Šibeniku. Dakako, sa broda pozorno promatrasmo taj grad, u 

 kojem se iznad sve druge zgrade osobito ističe stolna crkva, taj 

 biser Šibenika. — Poodmaknuvši od grada k sjeveru prijeđosmo 

 naskoro u rijeku Krku, za koju se drži, da kod sela Zatona 

 utječe u more. Kako je vrijeme prekrasno bilo, raslo je veselje 

 i radost u našim srcima u taj čas, gdje smo još samo 4 km. 

 bili udaljeni od onih divnih slapova na toj rijeci, koji su poznati 

 sa svojih krasota daleko po svijetu. Što je ruka umjetnica po- 

 kušala da učini u skokovcima u Verzaju i Sansusiju, to ćemo 

 mi ovdje vidjeti u mnogo ljepšem obliku kano bajno djelo pri- 

 rode, koja je tu veličajno svoju moć i svoju divotu razvila. Za- 

 vojitim tijekom Krke plovljasmo uz rijeku u tiho ProkJjansko 

 jezero, a zatim opet dalje uz rijeku do Skradina, gdje odlu- 

 čismo prenoćiti, da onda sjutra pod slapove! Kad smo se eto 

 malo ne primakli cilju, prevladani rek bi a priori slutnjama 

 o neviđenim krasotama riješismo se, da se odmorimo i da se 

 pripravimo na neopisivi užitak. Svečano je raspoloženje vla- 

 dalo na brodu, a jačao ga je još admiral lađe pripovijedajući, 

 kako je vojvoda Parmanski Robert Bourbon, pređašnji vlasnik 

 Margite (ili bolje „Farnese"), koji je svojim brodom mnogo svi- 

 jeta pregledao, više puta obišao divni Skradinski buk, pa da se 

 nije nikada mogao dosta nahvaliti njegovih krasota, zapostavlja- 

 jući mu mnoge druge slične prirodne krasote. 



Skradin se je smjestio na desnoj obali rijeke Krke. Pristali 

 je to gradić, makar da je okružen sa tri strane gorama, ter se sa- 

 stoji rek bi samo od jedne dugačke i dosta široke ulice. Grad ti 

 se pričinja dosta velik; rekao bi, u njem da živi 2000—3000 ži- 

 telja, al kad tamo ima u svem do 900 stanovnika. Prolazeći 

 gi-adoin malo da se nijesmo zadjeli o pečene janjce, što se nu- 



