33 183 



so je Šibenik smjestio na obronku strma brijega, vrlo je nepra- 

 vilna oblika. Osim jedne glavne ulice, koja od kopnenih vrata 

 sav grad duljinom prosjeca, sve su ostale ulice nepravilne. Po- 

 prečnih ulica gotovo i ne ima, nego su uzdužne ulico među- 

 sobno spojene skalinama. Prošctavši se gradom zadržasmo se 

 podulje na razmjerno malenom Gospodskom trgu, gdje se na- 

 prama staroj vijećnici, lijepoj loggiji sa drevnim arkadama iz IG. 

 stoljeća diže najznamenitiji građevni spomenik, Šibenska stolna 

 crkva sv. Jakova. Ova crkva jedna je od naljepših u Dalmaciji, 

 a gradili su je gotovo sto godina (1443. — 1536.), s početka pod 

 nadzorom Jurja Matejevića. Na prvi pogled vidiš, kao što se to 

 podudara sa dugotrajnom gradnjom, da crkva nema posve izra- 

 zita stila: u cijelom ima oblik rimskih bazilika, ali je u njezinu 

 ustroju pomiješan slog gotski sa lombardskim. Sazidana je od 

 samoga mramora i tesana kamena, a pokrila također kamenim 

 pločama, tako da na njoj nema ni jedne grede, ni jedne opeke. 

 Crkva je iznutra podijeljena na tri lađe; srednja neobično visoka 

 lađa počiva na pet visokih i vitkih stupova. Crkvu nadvisuje od 

 ogromnih kamenih ploča sastavljena vrlo visoka kupola nad 

 krasnim velikim žrtvenikom. Još je vrlo lijepa krstionica urešena 

 osebujnim basrelijefiraa. Na pročelju se crkve ističu dva ogromna 

 rozetona (prozora) jedan nad drugim, zatim mnogi ornamenti i 

 skulpturne radnjo, koje riješe oba portala. Nedaleko je crkve 

 biskupski dvor. — Pošto smo se rashladili u kavani na rivi, vra- 

 tismo se na naš brod, odakle smo poslije večere u razgovoru još 

 dugo u noć motrili vatru ribara, koji su hvatali ribu. Šibenski 

 je naime konao znamenit i stoga, što ima u njem u obilju slasne 

 ribe a najviše se cijeni krunati zubatac (dentale della corona), 

 koju narod imenito mjeseca srpnja i kolovoza mnogo lovi. 



Sjutradan pohrlilo mnogo naroda iz okolice i iz daleka na 

 crkveni god u Šibenik. Tu smo uživali poput I. Kukuljevića gle- 

 dajući imenito lijepi narod šibenskih predgrađa i slikovitu nje- 

 govu nošnju. Svi muškarci nose niske crvene kape i sure surke 

 crveno opšivene. I žene imaju lijepu crnu kosu crvenim vezom 

 propletenu, a iznad modre ili sure nabrane haljine kratku cr- 

 venim opšivenu župicu i modar zobun s rukavima poput naših 

 posavkinja. Na nogama opet crvene bječve i žute cipele. Grudi 

 im krije fina bijela košulja. Muško i žensko lijepa je stasa i 

 obraza, jezik im je uglađen i hitar. Bavi se taj narod ponajviše 



