37 187 



je obala tu najjače izbila ii more između Šibenika i Tro^nra. 

 K jugu modrili se daleko usred ni ora rek bi Lri brda, a to su 

 otoci Vis, Svetac i Biševo Obišavši osamljenu liogosničku laternu 

 eto nam se k istoku pomaljaju otoci Veliki i Medi Driventk, a 

 dalje se poredali ŠoUci, krasni Brač i gizdavi Hvar. Naš brod 

 sm.jelo sijekao valove i hrlio naglo, da smo već za kralko vri- 

 jeme spetili u daljini Trogirska tijesno, koje se stislo između 

 kopna i otoka Giova. Svi smo uprli oči k jugozapadu, gdje se 

 je sve jasnije isticao bijeli Trogir. Grad se prostro na malenu 

 poluotoku u morskom tijesnu između kopna i nasuprotnoga otoka 

 Giova. Budući da su za obranu od Tatara god. 1242. bili Tro- 

 girani prekopali prevlaku, kojom se poluotok drži kopna, to je od 

 onih vremena Trogir isto kao Zadar i Nin na otoku, te ga samo 

 malen drven most preko konala spaja s ostalim kopnom. I sa 

 otokom Čiovom, koji se stere na jugu grada, spojen je Trogir 

 mostom, koji se može u sredini otvoriti, da mogu krozanj pro- 

 laziti omanji parobrodi. Mi plovljasmo polagano i vrlo oprezno, 

 jer je trogirsko tijesno dosta plitko (I'/,, — 3 m.). Minuvši luku 

 trogirsku, što no se ispred mosta širi uzduž gradskih zidina, pro- 

 dosmo posred rastvorena mosta dalje k jugu prema kaštelan- 

 skome moru. Komandant se naime našega broda nije nikako dao 

 nagovoriti, da pristanemo u luci trogirskoj, već smo plovili da- 

 leko k jugu od Trogira, gdje smo se usidrili, a zatim na čam- 

 cima gotovo pol sata natrag do Trogira. Bilo je to za nas tim 

 nepovoljnije, sto su se na pučini morskoj baš oštro njihali čamci 

 — sad smo bili u dolini vala. a sad opet na vrhu. Napokon sti- 

 gosmo sretno u luku, da na kratko, za jedan sat. razgledamo 

 Trogir. Sam grad jest vrlo malen, te ga možeš brzo obići. Nekoć 

 bijaše dobro učvršćen raznim utvrdama i zidinama, od kojih ima 

 još i danas ostataka. Jedan putopisac piše od prilike ovo o Tro- 

 giru. Izvana kao što iznutra pričinja ti se Trogir kao kakav mle- 

 tački grad iz srednjega vijeka. Stari lučki toranj, trošne i razdrte 

 utvrde na gradskim vratima, stara vijećnica i loggija, palača 

 Cippico (Gipcićeva), a nada sve za tako malen grad nebrojene 

 crkve, među kojima je divna nekadašnja .stolna crkva: sve to 

 podaje gradu donekle romantični, feudalno sredovječni oblik, ka- 

 kovomu — izuzev možda Dubrovnik — nema premca u Dalma- 

 ciji. Obišavši grad potvrdismo riječi toga putopisca. Tijesne ulice 

 pune zavoja, kuće stare i nepravilne, grad danas prilično mrtav, 



