45 195 



bila kroz vijekove zasuta, pak ih je u naše doba dao otkopati 

 tadanji okružni glavar dr. Ivan Buratti. Sada se vidi, kako su 

 zlatna vrata bila najljepša i upravo sjajno opremljena. Navlastito 

 su lukovi zlatnih vrata, oslanjajući se neposredno na stupove 

 prvi primjer toga građevnoga načina. Na zapadnoj strani pa- 

 lače bijahu željezna vrata (porta ferrea), a na istočnoj strani mje- 

 dena vrata (porta argentea). Na južnoj strani nije bilo pravih 

 dveri, već samo mali presvođeni ulaz (porta aenea), kroz koja je 

 možda prolazio mah morski konao do u sredinu palače. Kroz 

 ovaj konao lako da su ulazile ladice, kad bi se car htio provesti 

 po moru. Ovim se je ulazom dolazilo do prostranih prizemnih 

 prostorija, koje su dopirale do sredine palače. 



Unišav u grad zlatnim vratima prolazio si glavnom uUcom 

 kraj zgrada carske tjelesne straže. Ovo je najbolje sačuvani dio 

 palače. Prešavši raskrižje obih glavnih cesta, došao si u veličan- 

 stveno predvorje samoga carskoga dvora. Ovo predvorje — pe- 

 ristil u Rimljana — bijaše dugoljast četverokut dug 28-30 m. a 

 širok 13-30 m. Uzdužne stranice predvorja bijahu ukrašene ko- 

 rintskim stupovima, od kojih su neki od jednoga komada crvena 

 egipatskoga granita, a neki od bijela mramora. Ovi su se stu- 

 povi do danas sačuvali. To predvorje sada je trg zvan Plokata 

 sv. Dujnia (Piazza del Duomo o del Tempio). Stojeć u tom pre- 

 dvorju licem k jugu vidio si na lijevo prekrasan rimski hram 

 posvećen bogu Jupitru, na desno si opazio mauzolej Diokleci- 

 janov; pred sobom pak gledao si pročelje velike okrugle dvorane 

 zvane u Rimljana „vestibulom", iz koje se je ulazilo u drugu 

 dvoranu, zvanu „atrium", a iz ove opet išlo se na lijevo u 

 carske odaje, desno u kupalište. Od svih ovih zgrada osobito 

 nam je istaknuti mauzolej, koji je pretvoren u stolnu crkvu sv. 

 Dujma sa nekojim divnim prigradnjama srednjega vijeka, medu 

 koje spada i veličanstveni zvonik, podignut pred crkvom preko 

 ulaznih skalina na jednom jeditom svodu. Zvonik je građen u 

 potpunom i savršenom romanskom slogu na pet podova s jednim 

 osmokutom povrh njih i šiljastim krovom. Zvonik je već od 

 god. 1882. posve u skelama, jer se sav obnavlja. Obnovu ruko- 

 vodi izvrstni domaći vještak Perišić. Kad smo se mi uspinjali na 

 zvonik, bijaše upravo dograđen prvi sprat sa svodom. Kako je 

 to ogromna gradnja, budi nam dokazom, što je orijaška drvena 

 potpora tornju sa skelama stojala do 45.ÜJ0 for. — Nadalje je 



