196 46 



znamenit lijepi hram cara Dioklecijana, današnja kršćanska kape- 

 lica i krstionica sa umotvorima iz doba narodne dinastije. „Tko 

 pristupi k plokati sv. Duje u Spljetu, ne može a da ne bude 

 jako dirnut. Oko zahvaća svakuda rimskih spomenika sa na- 

 slagom stupova i nazrieva začudnih vidika. Po sriedi uzdiže se 

 sredovječni romanski zvonik sa svojim vestibulom ; amo i tamo, 

 pod stuporedima sredovječnih grobnica; o desnu stepenica vesti- 

 bula egipatska sfmksa, što je već izgubila svoju družicu, koja bi- 

 jaše bijelija od nje; u blizini zgrada u slogu renesance, a sve 

 to tako u skupine složeno, da se oku, na svaki korak, otkrivaju 

 novi vidici i nove slike. Ovdje, poredaj stvari čudnovato sliko- 

 vitih i koje prkose svakom opisu, prikazuje onome, koji ga motri, 

 vehčanstveni dio „okamenjene povjesti, ilustraciju, koje ne može 

 da nadmaši nikakvo pisano djelo. — Pokle se je gledaoc nasitio 

 slikovitog općeg prizora, valja da se po sebi lako uvjeri, da po- 

 glavita važnost svega stoji u moći i vehčanstvu rimskih onih spo- 

 menika; koji sa pravim ponosom mogu da motre pred nogama 

 svojim poznije zgrade i nadodatke, jer su čudo graditeljske iz- 

 radbe; dok pozniji dogradci već klimavi i trošni rasulom prijete 

 u svakom obziru. Ostanci rimski pak stoje čvrsto i nepomično, 

 kao da su netom dovršeni". Ovako zaključuju opis Dioklecija- 

 nove palače zaslužni izdavači djela „Vođa po Spljetu i Solinu" 

 (Zadar. Tiskara S. Artala 1894.), — djela, koje ne mogu dosta 

 preporučiti za nabavu svakomu Hrvatu, koji se iole zanima za 

 Dalmaciju. Da bude donekle potpun ovaj kratki opis Diokleci- 

 janove palače, spomenut ćemo i carski vodovod. Poznato je, da 

 su praktični Rimljani nastojali, da imadu dobru vodu, gdje bi se 

 god nastanili, a tim više ovdje, u carskoj palači, gdje bijaše ku- 

 paka i vrtova. No kako nije bilo u neposrednoj blizini palače do- 

 voljno pitke vode, dade Dioklecijan sagraditi posebni vodovod. 

 Voda bi dovedena s izvora Solinske rijeke (Jader) na zapadnom 

 obronku Mosora južnoistočno od Klisa, sa visine od 33 m. iz 

 daljine od 9 km. tom vodovodu ima ova priča. Caru Diokle- 

 cijanu toliko bijahu drage solinske pastrve, da je — bojeći se, 

 da mu ih ne bi ponestato — dao dovesti u svoju palaču jedan 

 „potočić", da uzmogne u posebnom ribnjaku uzgajati te tečne 

 ribe. Vodovod je Dioklecijanov u najnovije vrijeme popravljen, 

 što je od velike koristi za Spljet, za koji se je prije popravka 

 vodovoda kadkad dovozila voda iz Solina na kolima. Napokon 



