198 48 



koracije, sve je to osobito krasno. Navlastito nam se je sviđao 

 prekrasni foyer, koji je određen za koncerte i za plesove. Vanj- 

 ština daleko zaostaje za nutrašnjošću. Istina, glavna fasada, izve- 

 dena u slogu talijanske renesance vrlo je uspjela. Iznad triju 

 dveri, na koja se ulazi u kazalište, diže se loggia sa balkonom 

 i ogromnim prozorima. Na vrhu pročelja ispinje se 9 m. dug a 

 6 m. visoki luk, u kojem je plastična skupina, što prikazuje u 

 sredini Taliju a sa strane vile mosorsku i marjansku sa guslama 

 i tamburama prikazujući epsku i lirsku pjesmu. Žalibože ostali su 

 vanjski dijelovi kazališta posve jednostavni. K tomu se kazalište 

 ni položajem svojim ni malo ne ističe. Prema povjesničkoj zna- 

 menitosti Spljeta morao bi se bio i vanjštini kazališta podati 

 neki klasični izgled, koji bi bio posve u skladu sa izokolnim ko- 

 loritom, a mogle su se u tu svrhu upotrebiti i mnoge starine. 

 Poslije podne se u 2 sata izvezosmo željeznicom usred ze- 

 lenih vrtova i bujnih vinograda u Solin, kamo prispjesmo za 20 

 časova. Gim smo izašli iz željezničke stanice, eto pred nama ra- 

 zvalina nekadašnjega Solina. Smjestio se je pod najvišim vr- 

 huncem Kozjaka sv. Jurjem, ondje, gdje mu se posljednji ogranci 

 po malo gube u malenu dolinu, posred koje teče Solinčica. Po- 

 ložaj je Solina vrlo zanimljiv. Golet strmih klisura na vrh Ko- 

 zjaka u živoj je opreci sa zelenim livadama, na kojima uz visoke 

 jablane rastu platani i vrbe jadikovke, te bujnim vinogradima, 

 što su se razapeh po visinama, protkani zagasito zelenim masli- 

 nama i smokvama. Tlo je kao svuda po Dalmaciji kraške for- 

 macije: krševito sa više ili manje tankim slojem crvenice (Terra 

 rossa). Dok Kozjak kao visoki zid brani od sjevera, Mosor za- 

 tvora ovaj prijedjel sa istočne strane. Prema jugu i zapadu pogled 

 ti je otvoren. K jugu preko Solinčine doline prostrlo se valo- 

 vito spljetsko polje, u dnu kojega se ispelo brdašce Marjan, a 

 malo podalje raspoznaješ orise velikih otoka Brača, Šolte i Hvara. 

 K zapadu se je smjestio lijepi kaštelanski zaliv, nad kojim se 

 daleko u kutu diže nama već poznati vitki trogirski zvonik. Solin 

 je po tom smješten na sjeverno-istočnom obronku velikoga amfi- 

 teatra omeđena brdima i brežuljcima. Bio grčkoga ili staroilir- 

 skoga podrijetla Solin je svakako već napredovao i prije nego 

 li je pao pod Rimljane. Budući da je na Peutingerovoj tabli 

 označen samo kao „colonia" ili „civitas", to je pravo procvao 

 Solin tek iza sagrađenja Dioklecijanove palače. Bez sumnje je taj 



