67 217 



iz svoje koljevke Italije u Dubrovnil^. Tu nikoše na to pisci i 

 učenjaci, pjesnici, bogoslovi, filozofi, matematici i prirodoslovci u 

 tolikom broju, da se rijetko koji grad zapadne Evrope može ogle- 

 dati s našim Dubrovnikom obzirom na njegovu veličinu, broj 

 pučanstva i prostor njegove oblasti. Pri koncu 16 stoljeća broj io 

 je Dubrovnik oko 30.000 žitelja, te je imao 47 crkava, i2 opatije 

 i 8 samostana. Suvremeni ga pisci poreduju sa Đenovom i Na- 

 puljem. U to pokopa strahoviti potres god. 1667. dne 6. travnja 

 na veliku srijedu stari Dubrovnik, a kasniji se Dubrovnik nije 

 nikada do vinuo do stare znamenitosti. Pogledajmo sada ostatke 

 pretpotresnoga Dubrovnika. Ovamo ide u prvom redu Dvor ili 

 palača dubrovačkih knezova. Izgrađena je na prijelazu iz 14, u 

 15. stoljeće. Spomenuti je veliki potres znatno oštetio tu palaču, 

 jer joj spade drugi kat, koji nije nikada kasnije dograđen. Po 

 svom izgledu spada ta palača u građevine talijanske kasnije re- 

 nesance. Pročelje je trijem na pet stupova od korčulanskoga ka- 

 mena. U trijemu imade naokolo kamenih stolica, na kojima su 

 dubrovački senatori kod prigodnih svečanosti sjedjeli. I dvorište 

 s arkadama podudara se lijepo sa ustrojem cijele palače U nu- 

 trašnjim pro-torima malo se je od stare zgrade sačuvalo. Knez 

 je izlazio iz te palače jedino u svečanoj pratnji. Crveno odijelo 

 posljednjega dubrovačkoga kneza Đorđića vidjesmo u sadašnjem 

 dubrovačkom muzeju. U kneževskom se dvoru čuva obilni i za- 

 nimljivi arkiv republike dubrovačke. Druga je državna zgrada 

 Dogana, sagrađena na pređašnjem mjestu staroga kneževskoga 

 dvora na kraju Stradone kod vrata, što vode na Ploče. Vanjsko 

 lice Dogane velika je palača s trijemom u slogu renesance i ve- 

 likim prozorima u mletačkom slogu. Osobito je lijepo dvorište u 

 toj palači s arkadama raži zemlje i u prvom spratu. Omašni 

 stupovi, što niču iz zemlje bez svakoga podnožja, mnogo su na- 

 lični na stupove u duždovu dvoru u Mlecima. U ovoj ukusnoj 

 palači, koja je bila u prvom redu carinara, glumile su se u ve- 

 likoj dvorani svečane glume; tu bi se sastajali dubrovački aka- 

 demici u određene dane, te su čitali svoje pjesmotvore i rasprave. 

 Velika je šteta, što nam se nijesu sačuvale u Dubrovniku 

 stare pretpotresne crkve, stolna crkva sv. Marije i crkva sv. Vlaha. 

 Na mjesto ovih sagrađene su iza potresa nove crkve u slogu 

 kasnije renesance sa kubom. Iz pretpotresne dobe jesu samo 

 crkve dominikovska i franjevačka. Najzanimljiviji dio domini- 



