218 68 



kovskoga je samostana hodnik oko dvorišta, sastavljen od po- 

 miješanih romanskih i gotskih oblika: četverokut je to ponešto 

 nepravilan i opkoljen arkadama. U crkvi ima slika velike umjet- 

 ničke vrijednosti. Franjevačka crkva sa samostanom ima ro- 

 manski zvonik. I tu je zanimljiv liodnik oko dvorišta sa starim 

 napisima, a u velikoj knjižnici ima rijetkih rukopisa dubrovačkih 

 pjesnika i pisaca. — Više nego opisane zgrade opominje te 

 zborom i tvorom građanstvo i u opće žiteljstvo dubrovačko na 

 staru slavu i slobodu toga grada. To svatko opaža, pa bio i kratko 

 vrijeme u Dubrovniku. Jezik, kojim se Dubrovčanin i danas služi 

 u obitelji i u javnosti, jest jezik hrvatski. Nema tu one primjese 

 tuđinštine, koju je mletačko gospodstvo ostavilo u dalmatinskim 

 gradovima. S to je strane Dubrovnik grad najnarodniji od svih 

 naših mjesta, kojih se je zapadna prosvjeta dotaknula. Dubrovnik 

 jest jedina primorska točka, koja se je unijela čista sačuvati, gdje 

 se pače talijanština prelila u hrvaštinu. Time se može Dubrovnik 

 upravo ponositi. Pa i ponašanje dubrovačkoga građana, pače 

 seljaka, sjeća na nekadašnju neodvisnost njegove otadžbine. Ugla- 

 đenost u kretanju, čistoća u odijelu, neko dostojanstvo u držanju, 

 baštinili su Dubrovčani od slobodnih svojih otaca. Sve je to 

 ushitilo prije dvadeset godina dra. Račkoga; tomu smo se i mi 

 divili pri svakom našem koraku u Dubrovniku. Napose će nama 

 ostati nezaboravan onaj korso pod večer, gdje smo slušali lijepi 

 naš jezik iz ustiju dubrovačkih krasotica. Čitava Stradona, kako 

 je široka, bila puna krasnoga spola i gospode a svuda se ozvanja 

 hrvatska riječ. Pa da se ne razdragaš u toj kruni hrvatskih 

 gradova ! 



Na skrajnjim dvjema točkama unutrašnjega grada naime 

 kraj vrata Pila i Ploča stoje dva zdenca, koji opskrbljuju cijeli 

 grad živom, dobrom vodom iz veličanstvenoga vodovoda, koji je 

 izgrađen već u 15 stoljeću. Imenito zdenac kod Pila lijepa je 

 umjetnina. Budući da nijesmo unišli u Dubrovnik iz luke gruške, 

 trebalo je svakako, da se provezemo iz grada do te luke onim 

 prijedjelom, koji bez sumnje spada među najljepše krajeve na 

 obalama jadranskoga mora. Lijepi drum, što spaja Dubrovnik sa 

 griiškom lukom sagradio je god. 1807. francuski maršal vojvoda 

 Marmont. Izašav iz grada vanredno učvršćenim vratima eto pred 

 nama predgrađe Pile, što se sastoji rek bi od samih Ij etnika i dvo- 

 raca, podavajući time Dubrovniku neko velegradsko lice. Tik 



