924 74 



laže sa ono visine, da vide sreću bogumilog ljudstva, a malo 

 niže u ljutoj procjepi drijemljaju strahotni uskoci. I dražesne gorske, 

 bijele vile, lutaju po rosnom kršju planina. — U to se već pri- 

 bližismo Oštrome rtu, toj tvrdoj straži kotorskog zaliva, gdje 

 znade često brodove, koji dolaze iz bokeljskih prodorina, nemilo 

 dočekati južnjak, bijesno valjajuć debele valove sa pučine. Za čas 

 i mi ćemo unići u Boku, u onaj čarobni zaliv, u koji se spu- 

 .staju i tonu krševite i skoro nepristupne gore južne Hercegovine 

 i Crne gore, „Kažu ljudi", piše Ljubiš a, „koji svijet obađoše, da 

 je to jedan od najljepših položaja zemlje ; i zbilja bi rekao, da 

 se je ovdje priroda igrala, kad je svoje čudesno djelo na ma- 

 hove stvarala''. Da stvarajući Svemogući diljem obale dalma- 

 tinske bezbroj otoka, kano da je sustao kod Lokruma i da se je 

 zamislio, ne bi li nešto nova i veličanstvena stvorio, čime bi za- 

 divio čitav svijet — i na to stvori Boku. 



Pogledaš li na zemljovidu jadransko moro u ovim zemljopisnim 

 širinama, rekao bi, kano da je ovo more susretavši se na zapadnoj 

 italskoj strani sa bedemom Garganskih planina, krenulo silnu svoju 

 vodu put istoka, te otisnulo rub Balkanskome poluotoku i, neo- 

 stavljajući ondje ni otoka, prodrlo među planine kotorske težeći u 

 susret gorskim bujicama. Ulazeći u Boku rastvori se pred našim 

 očima prizor neopisivo čaroban. Orijaške i gole planine Oijen, 

 Vela Greda, Vrmac uspinju se nebu pod oblake hvatajući se u 

 divsko kolo sa timor-planinom Lovčenom nad plavetnim morem, 

 koje im skute cjeliva. Navlastito nas sve zanije oholi Lovćen uz- 

 dižući k nebu čarnu svoju glavu, koju su već prvi sunčani zraci 

 obasjali, pak je iz daleka izgledala kano da je pozlaćena. Po kri- 

 vudastim obalama na okolo nižu se kao vitice na lancu bijela 

 seoca i gradići cakleći se u zrcalu morskom kao vile, što se za- 

 gledaše u vodu, diveći se same svojoj ljepoti. Dol i gora, poljica 

 sa orijaškim stijenama, zelene šumice maslina i lovora pa bjela- 

 sajuća se sela kano bijeli golubovi ljube se sa plavetnim morem 

 — sve to tvori skladnu i divotnu sliku, koja se jednom riječju 

 zove Boka. 



Cuo sam doduše već u gimnaziji kano đače dosta puta spo- 

 minjati krasote Boke kotorske, nu prvi vanredni utisak o ov- 

 dešnjim prirodnim ljepotama dobio sam na bečkoj svjetskoj iz- 

 ložbi gud. 187:). Ta je bila izložena prekrasna relielna karta 

 Boke. Oko te karte nakupilo se jednom više gospođa. Još mi je 



