89 239 



ustrašivijeni srcima". Na povratku sastadosmo već pod večer na 

 Krstcu tri kočije, na kojima se je vozio francuski konzul na Ce- 

 tinju sa svojom obitelju i pratnjom ; a kasnije na serpentinama 

 i opet. susretosmo dvije kočije sa turistima na putu za Cetinje. 

 Spominjem to zato, da vidi čitatelj, koliko je ljeti živahan sao- 

 braćaj na ovom veličanstvenom drumu, koji spaja Kotor sa Tle- 

 tinjem. U noći poslije 10 sati stigosmo natrag u Kotor, gdje nas 

 na Margiti dočekali naši drugovi sa novostima iz Zagrel)n, jer 

 smo za Kotor bili naručili još kod kuće listove i novine. 



VII. Od Kotora do Visa. 



Sjutradan (4. kolovoza) krenusmo rano na put pri krasnom 

 vremenu. Ploveći polagano spustismo nekoliko puta našu željeznu 

 mrežu u more i to u zatonu kotorskom i tivatskom, ali žalibože 

 uspjeh nije bio osobit. Ili smo morali još polaglje ploviti, ili pak 

 nije željezo dosta teško bilo, da se vuče po dnu morskom. Sva- 

 kako je velika šteta, što nijesmo više toga nahvatali u tom za- 

 livu. No i po onom, što smo izvadili sa dna morskoga, moglo se 

 je naslućivati, kako je bogata i osebujna tamošnja morska fauna. 

 Makar da je Boka sa svojih prirodnih ljepota daleko na glasu, 

 faunistički je žalibože dosada slabo učenomu svijetu poznata, 

 pače gotovo nepoznata. Nema sumnje, da će naša visoka vlada 

 u svojoj rodoljubnoj brizi i skrbi za ispitivanje i proučavanje 

 našega mora što prije odrediti, da stručnjaci ostanu kakovih 

 osam dana u kotorskom zalivu i da prouče temeljito faunu ta- 

 mošnjega morskoga dna. To bi nam svakako pribavilo lijepo 

 priznanje u učenom svijetu, koji bi mi jedanput upoznali s našim 

 prirodnim bogatstvom, a ne da nas on uči, čega sve imademo. 



Izlaz iz nezaboravnoga kotorskoga zali va uzveličala nam je 

 naša mornarica pucanjem u nišan kod Fort Mamute. Izašavši iz 

 zaliva krenusmo k jugu, gdje smo se podaleko od plitka pri- 

 morja kod Budve usidrili, te smo pod vodstvom našega petro- 

 grafa dra. Kišpatića nakupili vrlo zanimljive građe za petrogra- 

 fiju. Time smo ujedno stigli do najjužnije tačke na našem putu 

 u 42^15'. Povratak k sjeveru hio je dosta buran, no sada smo 

 već na toliko bili uvježbani pomorci, da nas nije ni malo sme- 

 talo, što se je lađa prilično gibala. Pod večer minusmo bajni 

 Lokrum, oplovismo drevni Dubrovnik i krenusmo u grušku luku, 



