248 «8 



sa istom uništujiićoni silom. Isto se more buni; sunce se krije, 

 da ne sjaje nad grozotom ; vila Humkinja zatvara ugljen-oči 

 svoje, a sa oblaka padaju suze nad prolićem ljudske krvi. Svaki 

 brod traži neprijatelja, trči kao hudoba za njim, da ga poduši, 

 da ga strovali u morske bezdani. Nikada toliko ljudske sile nije 

 tako žestoko i grozno ustalo jedna proti drugoj, nikada čovječje 

 oko nije vidjelo strasnijeg boja. To je prvi boj na oklopnjače. 

 Tuđe je 60 brodova, sa snagom od 20 tisuća konjskih sila; tuđe 

 je oko 1100 topova i 20 tisuća ljudi sa 20 tisuća pušaka i 20 

 tisuća revolvera i 20 tisuća sabalja . . . ." 



Dne 20. srpnja pokazali su pred cijelim svijetom dalma- 

 tinski ribari sa svojim „ribarskim lađama" (tako Talijani porug- 

 Ijivo nazvaše našu mornaricu), što umije hrvatsko junaštvo na 

 moru. Talijanska prva fregata Re d' Italia sa 560 ljudi potonu. 

 drugi brod Palestro sa 250 ljudi postade plijenom požara, ostalo 

 pak brodovlje talijansko kukavno uzmaknu sa gorostasnim Affon- 

 datorem na čelu. Kada je sjutradan viški načelnik čestitao na 

 pobjedi Tegetthoffu reče ovaj: „Lako je pobijediti sa vašim sla- 

 ve nsk lm lavo v ima " . 



Prvi nam je posjet na Visu bio do groblja na Prirovu, da 

 se poklonimo pepelu slavnih hrvatskih junaka. Tu se usred bi- 

 jelih grobnica viških koči gorostasni mramorni spomenik podignut 

 g. 1867. viškim junacima. Spomenik je okrenut put mora, put 

 onog mora, koje najbolje svjedoči o junaštvu, kojemu je podignut. 

 Oblika je pačetvorasta ; podnožje mu je dugo 3*85 m. a široko 

 2.88 ra. Visok je spomenik 4-85 m. Vrh njega uspeo se ogroman 

 lav i tuđe legao i zaspao, uhvativ čvrstim pandžama proslav- 

 ljenu zastavu. Na pročelju spomenika predočen je u „basrelijefu" 

 najtragičniji čas boja. Sa protivne strane je glavni natpis, a na 

 pobočnim stranama urezana su imena slavnih poginulih junaka. Na 

 okolo spomenika urezano je raznih uresa, lo vor- vijenaca itd. Oko 

 podnožja, na četiri ugla, dižu se iz zemlje, sred aloja i cvijeća 

 četiri ogromna topa, koja su u boju palila, a spojeni su čvrstim 

 verigama ratnih brodova. Razgledavši spomenik bacismo se na 

 koljena, da se pred nijemim mramorom poklonimo pepelu hr- 

 vatskih junaka, pak iza kratke usrdne molitve uskliknusmo po 

 tri puta „slava" velikim pokojnicima. Doista viško groblje sveto 

 je mjesto, uspomena slavne i teško nedaleke prošlosti. Nije čudo, 

 što i svaki inostranac koji posjeti ovaj kraj, ide na groblje do 



