101 251 



U jutru krenusmo prema Malomu Lošinju, kamo stigosmo 

 poslije objeda oko tri sata po podne. Nebo je bilo naoblačeno. 

 „Noštrom" je rekao, da će tako ostati cijeli dan, dodavši „ta već 

 se skićem 30 godina po mori"\, te znam što oblaci misle, a nekmo 

 li da ne bih znao, što rade". More je bilo za cijele vožnje ne- 

 mirno, dok napokon ne zađosmo u daleku dragu u zatvoreno 

 rekao bi jezero, u dnu kojega se je smjestio amfiteatralno poput 

 Bakra prijatni grad Mali Lošinj. Iza. nemirne plovidbe mirno 

 more u toj zaklonjenoj dragi kano da nam je hotjelo pri pri- 

 stupu u Mali Lošinj potvrditi znamenitost ove povjesnički glaso- 

 vite luke „Val Augusto", gdje se nekoć pred bunom zaklonilo 

 čitave zime brodovlje cara Augusta, kad je g. 35 pr. Is. vojevao 

 na ilirska plemena u našim krajevima. 



Lošinj je najmanji i najjužniji od tri veća kvarnerska 

 otoka, te zaprema nešto preko l'i\Z\ km On je od otoka Cresa 

 odijeljen posve uzanim morskim tijesnom, tako da još i dan 

 danas mnogi drže oba ova otoka za jedan otok, tim većma što 

 su spojeni pomičnim mostom od željeza. Lošinj je donekle član- 

 kovit, kao što smo gore spomenuli za otok Pag. Dok je sjeverni 

 i središnji dio otoka strm, divlji, te slabo rodan, južni dio otoka, 

 gdje su se smjestila oba grada Veliki i Mali Lošinj, zarašten 

 je bujnim rašćem i to lozom i maslinom, a uspijeva još smokva, 

 paoma, limun, aloa i druge južne rasline, S toga nije čudo, što 

 je posljednjih godina naročito Mali Lošinj izišao na glas poradi 

 svoga blagoga podneblja, te je postao „hrvatskom Revierom". U 

 tom blagom zraku, čistom od prašine i miasma udiše čovjek ne- 

 prestano vlažni pun soli zrak. Ulazeći u luku lošinjsku uvjerismo 

 se po hotelima, što no su se nanizali na morskoj obali, da je 

 Mali Lošinj u istinu klimatičko lječilište. Došavši na kraj potra- 

 žismo odmah vrloga rodoljuba Smirčića. U razgovoru snjime za 

 nekoliko časova upoznasmo situaciju na Lošinju. Žitelji (oko 

 7000) su tu zgoljni Hrvati, a sve škole i pučke i nautičke 

 jesu talijanske. Koje čudo što su stanovnici Lošinja vrlo 

 potalijančeni. Bečka vlada kroz decenije umjetno tamo podr- 

 žava talijanštinu, protiv hrvaštine. Mladež se u školama od- 

 vraća od hrvatstva, u uredima su činovnici, koji opće sa 

 strankama samo talijanskim jezikom. Ipak ima tu vatrenih 

 rodoljuba hrvatskih, a središte im je u lijepoj čitaonici, gdje 

 ima velik broj novina imenito hrvatskih i slovenskih. Sva- 



