103 253 



i trgovci. Danas je opet žiteljima M. Lošinja osim brodogradnje 

 lijepa privreda od stranaca, kojih imadc ovdje s rana proljeća 

 na stotine. Vlažan naime morski zrak i otočna jednoličnost tem- 

 perature osobito prija nekim vrstima bolesti ; samo je šteta, što 

 i M. Lošinj nije posve prost od vjetrova i što je razmjerno pre- 

 malo u svezi sa Rijekom, Trstom i Puljem. 



Prijazni g. Smirčić pokazivao nam je i opširno tumačio 

 svoja prostrana ostrižista, smještena pri kraju lošinjske drage. 

 Bude li posve uspio njegov način gajanja ostriga, donijet će mu 

 to poduzeće veliku dobit. Iza toga se prevezosmo na drugu stranu 

 lošinjske drage, da obiđemo malenu luku Cigale, koja je udaljena 

 oko četvrt sata hoda od grada M. Lošinja. Ova je luka zgodno smje- 

 štena i posve zaklonjena od bure. Odavle se vratismo pješke u 

 grad lijepim putem usred bujnih nasada. Pod večer razgledasmo 

 prekrasni Lloydov parobrod „Trieste", koji je baš ovamo bio 

 prispio. Ogroman je to putnički parobrod, najelegantnije uređen, 

 s električnom rasvjetom. Poslije večere oprostismo se u čitaonici 

 sa Lošinjcima, hvaleći im na njihovoj prijaznosti i bodreći ih u 

 njihovu rodoljubnom nastojanju oko hrvatstva. 



Slijedeći dan rano nas probudi vijest, da je „jugo" a mi 

 preplašeni odlučimo da ostanemo u Lošinju. Pravoga „juga" ni- 

 jesmo još doživjeli na lađi, a znali smo, da je to najnepo- 

 voljnije za novajlije na moru. Kad se iza dva sata razve- 

 drilo, krenusmo smjelo na put. Ipak se ljuto prevarismo. U 

 lošinjskoj dragi bilo je povoljno more, al kad mi iz drage 

 u otvoreno more, udri pljusak s desna i s lijeva. Pri ovako 

 uzburkanome moru bilo nam je minuti najjužniju tačku Istre, 

 zloglasni Cap Promontore, odakle se nedaleko na stijenastom 

 školjiću Poreru ispinje za mornare vrlo znameniti 36 metara 

 visoki svjetionik. Plovidba uza zapadnu obalu Istre vrlo je 

 dražesna. Istina nema tu veličanstvenih prirodnih okolica, niti 

 velikih gradova a ni bujnoga bilinskog raja, ali ima slikovito 

 smještenih luka i gradića, koji već svojom vanjštinom jasno svje- 

 doče, da su pradavnoga podrijetla. K tomu ima tu otočića, koji 

 poput perivoja usred oaze izniru nad morsko lice spuštajući svoje 

 bajno zelenilo do razine morske. 



Kad smo plovili prema prvoj znamenitoj točki na zapadnoj 

 obaU istarskoj, prostranomu zatonu, u kojem se je smjestio Pulj 

 (Pola), opazili smo već iz daleka goleme utvrde, koje nam jav- 



