105 255 



raštena krasnim južnim rašćem stoji spomenik nadvojvode Maksi- 

 milijana, potonjega mejičkoga cara, koji je stekao velikih zasluga 

 za razvitak naše mornarice i za procvat Pulja. Odavle se vra- 

 tismo na Marinu, gdje se dižu vrlo lijepe palače javne i pri- 

 vatne; nadalje gostionice, osterije i kavane. Tu je glavno stje- 

 cište puljskili žitelja naročito vojnika. Ovuda se mnogo čuje nje- 

 mačka riječ, tako da je donekle opravdano, što neki zovu da- 

 našnji Pulj njemačkom kolonijom usred slavenskoga svijeta. Sa 

 Marine uđosmo u unutrašnji grad, gdje ima mnogo rimskih sta- 

 rina. Tako se na malenu trgu diže čuveni slavoluk Sergijevaca 

 iz dobe cara Augusta, zatim prekrasni maleni Augusto o hram, 

 koji danas rabi za muzej za sve rimske starine, nađene u Pulju 

 i u okolici njegovoj. Dodaj još k tomu forum patricijski^ zatim 

 plebejski nadalje rimske utvrde sa nebrojenim vratima i spome- 

 nicima te napokon kapitol, gdje je danas kašteo, onda ćeš poj- 

 miti, kako mora da je bio čaroban, upravo neopisivo divan pogled 

 s mora na rimsku Polu. Kad smo razgledali sav grad, krenusmo 

 do najvećega čudovišta grada Pulja do velebnog amfiteatra, naj- 

 ogromnijega puljskog spomenika iz rimskih vremena. On se uzdiže 

 gradu na sjeveru, nedaleko obale, do koje se naša Margita usi- 

 drila. Sav vanjski zid, koji je tu zgradu kružio, gotovo je sasvim 

 sačuvan, nu iznutra je najvećim dijelom razvaljen. Vanjski zid 

 ima dva niza prozora na luk, dok su u trećem katu sami če- 

 tverouglasti prozori. Visok je tzvanji zid 24 metra, a ima u 

 svakom katu po 72 arkade. Sama arena, gdje su se u rimsko 

 doba borbe izvodile, duga je 63 m. a široka do 43 m U amfi- 

 teatar moglo je stati oko 15.000 ljudi. Sudeći po bazenu, koji 

 još opstoji, nijesu se izvodile u areni samo borbe sa zvijeradima i 

 gladijatorima nego i morske bitke ili naumahije. Veleban taj 

 amfiteatar, u srednjem vijeku još neoštećen, doživio je u svojoj 

 sredini viteške igre templarske. Kasnije su ljudske ruke razorile 

 taj krasni spomenik rimskoga graditeljstva. Nu i ovaki, kaki je 

 danas, prilično već oštećen, pobuđuje u svakoga udivljenje. Na- 

 ročito u večer, kad smo se vraćali u našu Margitu, nijesmo mogli 

 otrgnuti očiju od impozantne te građevine. Naše zurenje u 

 arenu uveHčavala je mukla tutnjava topova i električni signali, 

 koji su sa izokolnih tvrđica svaki čas letjeli preko čitavog puljskog 

 zatona. Sve nas je to razigravalo kasno u noć do 12 ure, kad 

 istom odosmo na počinak. 



