258 108 



vala Trst, te nam se je samo ovaj put činilo, kano da jo manje 

 lađa u luci nego u prijašnja vremena. Moguće da je tomu krivo 

 bilo godišnje doba. a nema sumnje, da je procvat Rijeke znatno 

 nahudio tršćanskoj trgovini. Osim izleta u predivni carski dvorac 

 Miramar vrijedno je spomenuti, da smo posjetili tamošnju zoo- 

 lošku postaju, te je odanle ponio naš maršal neke osebujne 

 preparate. 



Iza strahovite oluje, koja je bijesnila cijelu noć od i:}, na 

 1 i. kolovoza, krenusmo slijede:^e jutro pri uzburkanome moru 

 izravno do otoka Cresa, kamo smo pod večer prispjeli. Creska 

 se luka smjestila u mirnom zakloništu, u prekrasnoj dražici 

 (Vollone) usred tamnozelene bašće maslina, od kojih se pravi 

 glasovito cresko ulje. Maslinu sade Cresani u redove kao vinovu 

 lozu, a svaki red podziđu kamenjem poradi bure. Kao i drugi 

 primorski gradovi tako je i Cres zbijen i tijesan. Na desno uz 

 morski žal stoji samostan Franjevaca, a do njega je samostan 

 opatica Benediklinka. Žitelja broji trgovište oko 4800 samih Hr- 

 vata, od kojih žalibože mnogi prianjaju uz talijanštinu. — Kao 

 prve večeri na našem putu, tako je eto i posljednje večeri u 

 Cresu zasjajio nad nama svojim tajanstvenim sjajem pun mjesec, 

 kao da nam čestita na sretno obavljenom putu. Bili smo svi na 

 Margiti nekako tužni, jer nam se je s jutra bilo rastati sa lađom, 

 koja je mjesec dana bila našom kućom, našim dragim prebiva- 

 lištem. Dugo u noć tekao je razgovor o svem, što smo doživjeli 

 na svom putu. Iznova smo prelet ili u razgovoru sve zgode i 

 nezgode, koje smo za 30 dnevne plovidbe preživjeli. Tužno, po- 

 sljednji put na Margiti doviknusmo si laku noć. 



Sjutradan 15. kolovoza na blagdan Gospin krenusmo u G 

 sati iz creske luke, pa uđosmo na Mala vrata u veličanstveni 

 Kvarner, odakle smo prije mjesec dana zaplovili na jug. Vrijeme 

 je bilo krasno kao i prvi dan naše plovidbe, a dupini, kojih ni- 

 jesmo vidjeli od prvih dana na svom putu, ispratiše naš brod 

 malo ne do Kraljevice, gdje se iskrcaše članovi naše ekspedicije, 

 dok sam ja sam ostao sa vrlim admiralom na Margiti. U 1 1 sati 

 u jutru stigosmo u Bakar. Cim sam stupio na kraj, pođoh do 

 brzojavnog ureda, da se kao punomoćnik ekspedicije zahvalim na 

 svršetku puta predstojniku za bogoštovlje i nastavu, presvj. g. dru I. 

 Kršnjavomu, prezaslužnomu pokretaču ove ekspedicije. Poslijepodne 

 rastadoh se tužnim srcem sa kapetanom broda g. B. Urpanijem. 



