58 8 



rima se podudara biblijsko shvaćanje o položaju zemlje u svjetskom 

 prostoru. Job^ kaže, da je Gospodin zemlju objesio o ničemu, nu 

 daljnje izvode iz ovog zaključka u Bibliji ne nalazimo, dapače 

 nalazimo mjesta, koja tomu upravo protuslove. U samoj knjizi 

 Jobovoj^ obara se prva tvrdnja, gdje se pita, na čemu li stoje 

 noge zemlje, a tko joj je položio temelj kamen. Isto tako ne 

 odgovara misli o prosto lebdećoj zemlji izreka iz Psalama:^ On 

 je smjestio kopno nad vodama. 



Na ovom temelju je kršćanska kosmogratlja do osmog vijeka 

 sagradila svoju nauku o obliku zemlje, trudeći se s jedne strane, 

 da odbije pogansku nauku o okrugloj zemlji, a s druge strane, 

 da biblijske navode znanstveno i uglavi. 



Cijeli niz pisaca se bavi ovim pitanjem osobito ondje, gdje 

 treba Genezu komentirati. 



Pronicavi um grčkih filozofa došao je spekulativnim putem 

 do svjetskoga sustava, kojemu je sunce središte. Zametak ove 

 nauke nalazimo kod Pitagore, dalje ju je razvio i svojim moćnim 

 ugledom podupro Plato a Aristarh iz Samosa^ pa Seleukus'' joj 

 podaše konačni oblik. Potonji je dapače kušao, da znanstveno 

 dokaže gibanje zemaljske kugle. U srednjem vijeku ipak znatno 

 prevagne nauka, da je zemlja središte našeg sustava. To je bolje 

 odgovaralo vjerskom shvaćanju o svrsi i zvanju ljudskog roda, 

 a znanstveno uporište našlo je ovo mišljenje u Ptolomejevom 

 geocentričnom sustavu.'' 



U heliocentričkom sustavu nema mjesta plosnoj zemlji, kako 

 ju Biblija opisuje; zato su i crkveni oci, a uz njih kršćanski 

 učenjaci pristalice Ptolomejeva sustava. 



A) Kršćanska literatura do IX. vijeka. 



Literatura do 9. vijeka može se u dva odsjeka dijeliti. Prvi 

 odsjek zaprema patristička literatura, koja siže do početka sedmog 



1 26, 7. 

 - 38, 6. 

 » 136, 6. 



* U trećem vijeku ]>}•. Is. 



•'' S. Ruixe, Der C.hakläer Selkeukos. Dresden, 1X6.5. 



" G. V. Scliiaparelli, Sui prer-ursori di Cnpornifo nell" iinticliita. Meni. del 

 Istituto Lombardo di scienze. Vol XII. Milano, 1S73. 



