15 65 



Red onih, koji zastupaju prvu nauku, ovdje nije ni iz da- 

 leka iscrpljen, al kad na umu držimo, da nazori, koje sam kod 

 Severijana pa Kosme spomenuo, uz neznatne varijante se svaki 

 puta opetuju, onda bi i suvišno bilo, da ih posebice i podrob- 

 nije sve nabrojimo. 



Naporedo sa naukom o plosnom obliku zemlje teče druga 

 nauka, koja tvrdi, da je zemlja kugla. Ove dvije protivne si 

 nauke nalazile su kroz pet vijekova gorljivih branitelja te se za 

 cijelo ovo vrijeme ne može kazati, koja li je nauka ugledom 

 svojim prevagnula, dok nije potonja u 9. vijeku stekla toliko 

 priznanje, da ne nalazimo više nijednog uvaženijeg geografa — 

 ili bolje da kažemo — kosmografa, koji bi pristajao uz gore ocr- 

 tanu nauku Siraca Nauka o kugloličnom obliku zemlje razvi se 

 u kršćanskoj crkvi na istoku pod Aristotelovim utjecajem te su 

 njezini predstavnici — pristalice kapadokijske škole — svojim 

 shvaćanjem prirodnih pojava daleko nadvisili Sirce. Kao glavne 

 predstavnike ove nauke spominjem Vasilija velikoga (330. — 379.), 

 njegovog brata Gregora^ iz Niše pa aleksandrijskog učenjaka 

 Ivana Fihpona^ iz šestog vijeka. 



Zastupnici nauke o plosnoj zemlji naučahu, da je zemaljski 

 kotur temelj i središte svemira, oko kojeg se sve kreće. Utjecaj 

 Biblije je prouzročio, da se nitko nije dovinuo misli, da se to 

 središte imade izvan zemlje tražiti. 



Ovomu utjecaju nijesu se ni oni oteli, koji su naučali, da 

 je zemlja kugla. Geocentrički sustav svemira bijaše temelj Aristo- 

 telove kosmologije a ostade to također i sredovječnim kršćanskim 

 učenjacima, koji su baš u Aristotelu nalazili poglavni autoritet 

 za istinitost svoje nauke. 



Aristoteleva nauka u obliku zemlje na kratko bijaše sljedeća. 



^ 'OuiXCau d-'ii^; i'^urjju^oov. Humboldt u velike hvali oštrounilje Vasi- 

 lijevo u svom Kosmu II. 29. 



^ \47ioXoyrjTiyo; neo'i iTfi égurj/usnov. Migne Series gr. T. 44. F. Weiss: 

 Die grossen Kappadokier. Braunsberg, 1872. — Klose, Basilius der Grosse nach 

 seinem Leben u. seiner Lehre. Stralsund, 1835. — Migne o. c. S. graec. T. 44. 

 sadržaje njegovo djelo ^AnoloytTixòg nsoì lìig k'^ariritoov. 



* Ovog oštrog poznavaoca klasične literature snađe anatema šestog općeg 

 crkvenog sakora, ma da je naglašivao pretežnost Biblije nad djelima starih 

 grčkih pisaca. Samostalni taj duh duboko je proniknuo pojave prirode te je da- 

 pače zakone prostog pada istraživao. 



5 



