17 67 



tancija* (f 330), milanskog biskupa Ambrozija^ (397), Dalma- 

 tinca Jeronima^ iz Stridona (331—420), sv. Augustina,* Izidora 

 Španjolca'^ iz sedmog vijeka, glasovitog Bedu*^ (673 — 735), Hra- 

 bana Maura, ^ bezimenog geografa Ravenaćanina^ pa škotskog 

 monaka Dicuila, koji na dvoru Karla Velikog boravio. 



Kao što se istočni učenjaci raziđoše u dva protivna tabora, 

 tako predstavljaju i ovi zapadni pisci s jedne strane nauku o 

 zemlji na biblijskom temelju, a s druge nauku o kugli zemaljskoj. 



Prvima je Biblija podloga, iz koje izvađaju svoje spekula- 

 cije, ali pri tom ipak ostadoše većma na realnom tlu nego li 

 istočni pisci, u kojima bujna mašta čudne prikaze stvara. 



Laktancij^ je klasično naobraženi branitelj kršćanske nauke, 

 koji se ne ograničuje na tumačenje biblijskih navoda o obliku 

 zemlje, već kritički raščinja Bibliji protivnu nauku o okrugloj 

 zemlji. Ta se nauka njemu osniva na opsjeni, koja je potekla iz 

 prividno svedenog oblika neba i dnevnog tijeka sunca. Pošto su 

 ljudi gledali, kako sunce od istoka prema zapadu obilazi ne- 

 beskim svodom a nijesu si znali protumačiti, kako se noći od za- 

 pada vraća k ishodu svome, to su smislili varavu nauku, da je 



^ Laktancij napisao je sedam knjiga Institutionum divinarum, u kojima 

 kršćansku vjeru proslavijuje kao najvišu istinu. Goi'ljivi taj neprijatelj Starih 

 ipak se poslužuje djelima Seneke, Cicera itd. 



^ Hexaemeron 1. VII. Migne o. c. Series lat. T. 14. 



^ Migne o. c. Series lat. T. 2Ž. — 30. Liber hebreicarum quaestionum in 

 Genesin. 



* Migne 0. e. Series lat. T. 34. De Genesi ad literam 1. XI t. — De Ge- 

 nesi ad literam imperfectus. — De Genesi contra Manichaeos 1. II. — De civi- 

 tate Dei 1. XXII. 



^ ovom piscu raspravljaju : Dressel, De Isidori Originum fontibus. 

 Göttingen, 1874., pa Wattenbach o. e. I. — Za nas imadu važnost od Isidirovili 

 spisa: Liber de natura rerum ed. Becker. Berlin, 1857. — i: Originum s. Ety- 

 mologiarum 1. XX. ed. Arevalo. Borna, 1801. 



'^ Opuscula scientifica de natura rerum, ed. Giles. Londini, 1843. — F. 

 Werner, Beda der Ehrwürdige u. seine Zeit. Wien, 1875. 



■^ Migne 0. c. Series lat. T. 107. 



" Ravennatis Anonymi cosmograpliia. ep. Pinder-Parthey. Berol. 1860. — 

 Parthey, Die Erdansicht d. Geographen von Ravenna. Monatsber. d. Akad. d. 

 Wiss. Berlin, 1859. — Scliweder, Über die Weltkarte d. Kosmographen v. Ra- 

 venna. Kiel, 1886. — Literatura o Ravenaianinu veoma je opsežna te su se 

 Mommsen, MüUenhoff, Rossi i Gutschmid šnjime u novije doba bavili. 



^ o. c. 1. III. — Laktancija spominje već Kopernik kao protivnika. 



