84 8 



D. volitans nazvati, osim Lastovica velika, Kokot arba- 

 naški! U porodici Julis stoji J. turclca; on će ju zvati Vla- 

 dika kao što zove sve JuUs, dodajući : a r b a n a š k a. Napokon ovog 

 Širuna (Caranx dentex) koji po innogijein itliiolozima, roda je 

 običnog širuna (Caranx trachurus), premda se u obliku posve 

 od njega razlikuje, osim u karakterističnoj pobočnoj crti, zvati 

 će ga baš širun ali kao rijetkoj ribi, iliti za razlog, kog sam 

 gori dotaknuo, nametnuće: arbanaški. 



Trutta ... S a 1 a m u n. — U prvome dodatku Građi za du- 

 brovačku nomenklaturu i riblju faunu ^ govorim, između ostaloga 

 o truti (salamunu) što se katkad ulovi u našoj Rijeci (Ombla),^ 

 te poslije poduljeg opisa primjerka što mi onda bješe pri ruci 

 (jedini što do mene dođe) zaključim da bi se taj primjerak, 

 u koliko mogu suditi, mogao smatrati vrste Trutta adriatica, 

 Kol., jer da mu se karakteri tačnije slažu s rečenom Kolombato- 

 vić-evom trutom neg li s onijem što Moreau nada za T. marina, 

 Duham.^ 



Prof. Katurić u svojoj vrijednoj radnji (ITpiiHecn;« k npoy^a- 

 Bafty I]pi[poÄ<3. EeorpavH 18'.)G.)'^ mnije da bi Kolombatović-cva 

 Vranjička truta mogla biti prije slatkovodena neg li morska truta, 

 a i možda baš dalmatinska vrsta Salmo (Trutta) ol)tusirostris, 

 Heck., te iza toga se bavi nješto] i o spomenutoj mojoj radnji 

 istaknuvši mnijenje da, po svoj prilici, po mom opisu ribe, i 

 riječka truta bilo bi da pripada istoj vrsti. ^ 



^ Glasnik g. VI. Broj 1—5. 



2 Op. cit. str. 213. 



» Op. cit. str. 213. 



* Javno zaliviiljujcm prof. Katurić-u (te mi jxìsljc tu svoju radnju, jtosve 

 interesantnu. 



•'"' Prof. Katurić vodi Icao al)solutnu zul)nu formula stražnog dijela rala 

 truto (naslonjen dakako na njekoliko, možda primjeraka šio prouči i na razna 

 ihtiološka djela) naime: u trule morske jedan i'ed zuba na žalu, a u slatkovo- 

 dene dva. (ITpiiHccuH itd. str. 84—85.) Ja, onda djelom Canestrini-a i Moreau-a 

 a preda mnom gdje po ovom drugome, u prvu od rečenijeh vrsti jedan je red 

 zuba na ralu, ali: „assez irréguliére" a u druge dva reda, ali slučajno da može 

 biti i jedan, a pake bez jedne prigode da vidim i usporedim spomenute vrste, 

 nijesam se usudio da uzmem to tako, dapače ni u tome poslu vidio čisto, (kako 

 mislim, da ne viili čisto ni prof. Kolombatovič u Vranačkoj pastrvi, za svoje 

 nmogo dobre razloge!), jiremda u opisu riječkoga piimjerka ne ]iropuslim taj 

 karakteristični ra.sporcd zuba na zadnjem dijelu rala, — Obralnn pika onome 



