156 17 



svome ih herbaru pohranio. Ima ih i đrugiida oko Zagreba, ima 

 i oko Osijeka, gdje smo ih češće sabirali. U tipičke forme cvijet 

 je modro- ljubičast, časka obično ljubičasta. 



V. tenuifolia Roth, ima modro - ljubičasto cvijeće, časku 

 zelenu, nu krilca u cvijeta mogu biti bijeda, dapače subijela. Ova 

 vrsta naginje k albinizmu, nu čistih bijelaca do sada ne opazismo 

 u našoj flori. Naginje k bjeloći i naša 



Y. lathyroides L. 



Rosaceae Juss. 



Orobus vernus var. albiflorus Rchb. Boja se cvijeta mijenja 

 za cvatnje. Ponajprije je cvijet u tipične forme grimizan, dok 

 bilina još nije potpuno izlistala ; poslije se cvijet bojadiše modro, 

 a napokon modro -zeleno. Čistih bijelaca ima u Tuškancu, oko 

 Bakra i druguda (Hire), a kad odcvjetavaju, bojadiše se vjenčić 

 ružičasto. 



0. tuberosus L. Cvijet je u ove vrste jasno -grimizan, dolje 

 zelenkast, poslije nečisto - modar, a za odcvijetavanja se prelijeva 

 poput mjedenke (Grünspan.) Bijelaca ima oko Križevaca, gdje je 

 Vukotinović prve ubrao mjeseca lipnja g. 1857. 



0. pannonicus var. mö^crorr/<^^^^*s Nelr. Zastavica je u cvijeta 

 grimizna, krilca i ladjica jasno -žuta. Na mršavu, kamenu tlu, 

 kao n. pr. oko Bakra na vrhu Klančini, bojadiše se cvijet u 

 bijelo (Hire.) 



Onagraeeae Juss. 



u ovu porodicu spadaju i Epilobija, od kojih raste u nas 

 više vrsta. Boja je cvijeta crvena sa prelazima od grimizne i lju- 

 bičaste do blijedo -ružičaste, koja se bojadiše kod mnogih u bijelo, 

 a kod nekih iz bijeloga u ružičasto. 



Epilobium angustifolium L. Cvijeće je grimizno, a rijetko bijelo. 

 Tu i tamo sa tipičkom formom, a kako ova vrsta po našim pia 

 ninama raste rpimice, a često pokriva cijele obronke i bojadiše 

 grimizno, to takovoj rpi bijelci vanredno lijepo pristaju. 



E. parviflorum Schreb. Cvijet je s prvine ljubičasto -grimizan, 

 pak se poslije bojadiše bijelo, stvarajući tako bijelce, koji po tome 

 u ove vrste nijesu rijetki. Kod Bidrovca u Zagrebačkoj gori 



