32 171 



Bilo je g. 1870., a mjeseca lipnja, kad je Vukotinović u 

 živici pokraj vinograda pokojnoga Nauma Mallina kod Sv. Žavera 

 našao jedan Lillutn Marlagon bijelo cvatući. Njega je našašće 

 veoma iznenadilo, jer nije nikada ni vidio, ni čuo, da bi zlato- 

 glav bijelim cvijetom cvao. Držeći to kao izvanredan i slučajan 

 pojav, odrezao je stabliku sa cvijetom, ostaviv lukovicu u zemlji, 

 da bilinu ne izkorijeni. Godine 1876. 12. juna dodje Vukotinović 

 k Sv. Žaveru i nadje opet jedan bijelo cvatući Lilium Martagon, 

 ali ne na istome mjestu, već njekoliko stotina metara niže, a g. 

 1877. ubrao je sjeme i ovo ga je osvijedočilo, da bijelo cvatući 

 zlatoglav nije kod Zagreba prolazan pojav, nego da je on stalna 

 bilira-bjelica,^ jer ga je Vukotinović našao i g. 1878., pak točnije 

 i obširnije opisao iste godine u XLIV. Rada jugoslavenske aka- 

 demije kao L. Martagon var. albiflorum.^ 



U tipičke forme osnovna je boja morgovasta (lila) ili crven- 

 kasta (Fleischroth), ali može biti i tamno - crvena, dočim je albina 



^ Lj. Vukotinović: Nove biline i razjašnjenja o nekojih dvojbenih (Rad. 

 akad. 1877, knj. 39, poseb odtis. p. 18), gdje čitamo, da je ovaj lijer prvi put 

 našao g. 1871, nu na cedulji, koja je priložena prvome eksemplar u (br. herbara 

 694|b) čitamo, da to bijaše g. 1870. 



* Iste godine dobio je Vukotinović popis lukovica iz Erfurtha od Ernesta 

 Benary-a, u kojem nadje L. Martagon var. album. Od njega je saznao, da mu 



je lukovice donio neki seljak iz Tiirinske šume, i dodaje u pismu 



derselbe will diese Lilie im Thüringerwalde wildwachsend gefunden haben, što 

 odaje, da je Benary sumnjao o tome našašću. — U katalogu od Haagea i 

 Schmidta iz Erfurta za g. 1892. nalazimo takodjer var. album. L. Mart. var. 

 album ima čisto bijeli cvijet, samo su pupovi izvana nešto crveno nahukani, 

 a stahlika mu zelena, i toga radi nije istovjetan sa Vukotinovićevim bijelcem. 

 Clusius dobio je var. album koncem XVI. vijeka od Jean Boissota iz Bruselja 

 a iztiče, da je tu odliku vidio i po vrtovima u Frankfu tu na Majni. Ona je 

 veoma bujnocvjeta, te je Weinmann g. 1742. uzgojio pojedince sa 100 bijelih 

 cvjetova. Ray (1688) spominje jedan eksemplar sa 120 cvijetova, nu A. Jenkins 

 uzgojio je od 3 lukovice bijelaca, koji su procvali sa 167 cvjetova ("The Garden 

 1893, p. 325 sa slikom^ a pravo nam čudo spominje Regel (Gartenflora, 1844., 

 p. 301.^ da je 48 batva procvalo sa 720 cvjetova, od kojih je svako ponijelo 

 14 — 18. — L. Martagon imiieriale mof^chatum, kojega nam g. 1742 takodjer 

 opisao Weinmann, procvao je sa 100 bijehh cvjetova, koji bijahu poredjani pi- 

 ramidalno. Potjecala je ova ugledna bilina iz Švicarske, nu danas joj se, kao i 

 bilini s gurmastim cvjetovima ('gefüllte Blüthen^ zameo svaki trag (G. Beck : 

 Ueber d. formen đ. Türkenbundes u Wiener illustr. Gartenzeitung 1893, p. 

 409-413.; 



