172 33 



bijela, pupovi su ružičasto naliukani, cjepci ružičastim pjegama i 

 tačkama ukrašeni. Stablika je zelena, rijetko grimizna. 



U prvoga liijelca lišre je sitnije od tipičke forme, a procvao 

 je sa pet bijelih' cvjetova, dočim jedan od g. liS7G ima tri bijela 

 cvijeta. Zanimljiv je i onaj zlatoglav, kojega je Vukotinović ubrao 

 15. juna 1880. na Sofijinu putu u Tuskancu, jer mu je cvijeće 

 ružičasto, bez ljaga i tačaka. (var. roscum G. Beck.) 



Ja ću ove godine obilaziti i obaći sve mi poznate krajeve 

 u Cmroku, oko Sv. Žavera. Gračana, šestina Markuševca (Sv. 

 Šimuna), na Lipi, Planini, Velikom Rogu, i svu pozornost svoju 

 navratili albinima zlatoiilava; ja ću nekoliko eksemplara iskopati 

 i presaditi u Ijotanički vrt kr. sveučilišta i ovdje ih ako se bude 

 moglo, rasploditi, a tad će ih ravnatelj toga vrta, prof. dr. Heinz, 

 rasposlati prvim botaničkim vrtovima Evrope, da tamo rastu, 

 buje, cvatu na ponos prezanimljive flore mile nam hrvatske 

 domovine! 



* * 



Kako iz ovoga popisa razbiramo, ima hrvatska flora za sada 

 do loO bijelaca, i to najviše izmedju crveno cvatućih bilina (do 

 00), a najmanje iz medju žuto cvatućih Ovi nam brojevi 

 svjedoče, da crvena boja albinizmu naginje najviše, a žuta naj- 

 manje, dočim su u modro cvatućih bilina bijelci brojem pojedi- 

 naca najbrojniji, kako nam to naročito potvrdjnju ljubice. Od 

 gdjekojc crveno -cvatuće bilino naći ćeš samo po kojega albina, 

 dočim ih n. pr. od Viola scotoplujlla ima na istome mjestu na 

 stotine, .što naročito vidimo u okolini zagrebačkoj. 



Naslućujemo, da bi u nas mogle bijelo cvasti još i ove bili- 

 ne: Scahiosa lucidd, Se. HUulnikiana, Campanula pusilla, C. 

 rotundifolia, C. lancifolia i Aslcr alpinus, jer su nam l)ijelci 

 poznati iz nekih alpinskih zemalja. 



Medju višim bilinama zaslužuju mastila osobitu pažnju, a 

 poznata su imenom antokijana. njima piše ])rol". dr. Ileinz u 

 rukopisu svoje hziologije ovo: „Naći ih je osobito u cvjetovima 

 i plodovima, i to u svim jirelaznim nijansama od crveno do Iju- 

 bičasle i modre boje, i omla nsoliito u crvenim nijansama u sta- 

 nicama vegetativnih dijelova, napose lišća, u kojem ih slučaju 

 zovemo eritroliloni. Ta se mastila dadu topili i u vodi, pak ih i na- 

 lazimo otopljena u staničnim sokovima, a nijansa njihove boje 



