178 3 



Lamyi {= E. virgatum), E. montanum, E. hirsutum, Galeopns 

 versicoìor, Senecio silvaticus, Serratula tindoria, Lactuca niu- 

 r((lis, Melampi/rum pratense, Hypochaeris radicata i Hieracium 

 süvaticum. 



4. kolovoza obašao je profesor Heinz lašćinski plateau, tik 

 ßijenika, a nedaleko Zagreba, pa nadje i tu na hrastovoj krče- 

 vini istu bilinu, koja je samo 3^4 dm, visoka i nerazgranjena, 

 a raste na mršavu, ilovasto-pjeskovitu tlu. 



Godine 1877., godinu dakle dana poslije otkrića u Hrvatskoj, 

 nadjoše istu bilinu kod Kisega u Ugarskoj, gdje su je zamijenili 

 sa Senecio Cacaliaster Lara. Magjarski botaničar dr. Borbas pre- 

 poznao je u njem Vukotinovićev Sonchus i god. 1884. još ga 

 našao na dva mjesta: kod Mannersdorfa u šopronskoj i Kofidiša 

 u Željeznoj županiji. Ova mjesta jesu u takovu pravcu, da je na 

 jednoj krajnoj tački Zagreb, na drugoj Mannersdorf. (Oest. bot. 

 Ztschr. 1885. p. 298.) 



Bečki botaničar dr. Kornhuber i dr. Heimerl proučavali su 

 g. 1884. floristički južni dio tresetišta Hanšaga u Ugarskoj, pak 

 su u tome kod Kapuvara u tamošnjoj šumi brojno našli i Se- 

 necio sonchoides u društvu sa Glyceria spectabllis, Lythrum 

 Salicaria, Urtica dioica. 



Osobita spoljašnost biline prisili ih, da je potanje prouče, 

 a učinivši to, iznenadi ih u velike, jer opaziše, da pomenuta bi- 

 lina ne pripada rodu Senecio, već rodu Erechthites, a po vrsti 

 da je E. hieraciifolia Raf. u DG. Prodomus VI. p. 294 (1887.) 

 Ovo su otkriće priopćili g. 1885. u „Oesterr. botan. Zeitschrift" 

 pod naslovom: „Erechthites hieraciifolia Raf., eine neue Wander- 

 pflanze der europäischen flora" (p. 297 — 303.). Ovaj se rod od- 

 likuje diskoidnim, heterogamim glavicama, kojima je okrajno 

 cvijeće nitasto i žensko, dočim je nutarnje dvospolno. Rod Se- 

 necio ima usuprot ili diskoidne i homogame ili zrakaste i hetero- 

 game glavice, dočim je okrajno cvijeće rijetko sterilno. 



Iz roda Erechthites (Neoceis Gass.) poznamo do sada do 12 

 vrsta iz sjeverne i južne Amerike, iz Australije, Nove Zelandije 

 i tropske Azije. ^ Tu je bilinu poznao već Linnć i nazvao je 



^ Th. Durand: Index generuin IMianeroganioruni. Bruxelles. 1888., p. 'žIl. 

 — Enj^ier — Prantl : Die natürliclu'n Pllanzenfamilien. Coiiii)Osilao IV. Th. .5 

 Abth. p. 291. 



