190 8 



baru br. 2446) eksemplari od E. pratensis Scheuchz. odnosno 

 Fries uz dodatak „Na travnicih gorskih izpod Sljemena. 1870." 



Na brežuljcima i u prigorju Zagrebačke gore E. strida 

 obična je bilina. Spominjemo ova staništa: 



Na travnatim brežuljcima oko Mirogoja, na Rauchovu briegu 

 kod Kamenitog stola, oko Gračana, Remeta, Šestina (dr. Heinz); 

 oko Markuševca (Sv. Simun), Vidovca, Bidrovca, kod Cučerja na 

 briegu sv. Barbare, na Velikom Rogu (Hire), na Planini (Vor- 

 mastini). Sa zagorske strane na šumskim čistinama kod Bistre, 

 (Hire). — Spominjemo još za Hrv.-Slav. Severin na Kupi, (Draga, 

 Lukovdol, Plemenitaš), Vrbovsko, Brod na Kupi, Plešce, Čabar, 

 Prezid, šumske livade oko špilje — ledenice Rabatinke kod To- 

 unja na briegu Krpelju, Lepoglavu, Radoboj (Hire.) U Slavoniji 

 našao sam E. strida na Lončarskom visu kod Gradišta i na 

 Dizdarevu kod Kutjeva. Dr. Borbas ima ju iz Slatine dočim ju 

 Zagreb bilježi i Wettstein (1. c. p, 101, po herbaru Rechingerovu, 

 a bez podpisa sabirača.)^ 



Cytisus hirsutus L. = C. falcatus W. et K. Plant, rar. 

 Hung. III. (1812.), p. 264, tab. 238. — C. prostratus Seop. dje- 

 lomice — C. virgatus Vest. 



Flora Groatica, p. 20, opisuje G. falcatus i C. hirsutus kao 

 dvie vrste, s toga moramo da razložimo, s kojih je razloga to 

 jedna bilina. Podlogom tomu služi nam „Schedae ad floram 

 exsicatam Austro -Hungaricum" III. 1888., p. 5 — 7. od dra. A, 

 Kornera, kao i herbari botaničkoga zavoda. 



Uz prisojne i zračne šumske okrajke oba su Cytisusa 

 ugledni grmovi sa polukružno svitim grančicama, kao i u južnim 

 Alpama. Budu li pokošeni, što se naročito dogadja u primorju, 

 ili popaseni, ili pozebu li vršike grančica, postaju onizki (dolina 

 Rječine; leg. Rossi 1873.); dapače patuljasti (izmedju Lupoglave 

 i Vele Učke u Istriji; leg. Frayn 1877.). Kod takvih pojedinaca 

 mogu grančice biti i povaljene (6\ prostratus Scop. djel.), i sam 

 je Kitaibel naslućivao, da se C. falcatus jedva razlikuje od C. 

 hirsutus u svom opisu. (p. 265. Isporedi o tome i Host. Fl. 



* Ističemo već sada, da snio, proučavajući hrvatske Euphrasije, za našu 

 floru odredili kao nove : E. llhjrica, E. Liburnica i E. Dinarica, nu o tome 

 ove godine, kad ćemo pisali reviziju ne samo tojjra, već i drujj:ih rodova hr- 

 vatske flore, (Viola, Potentilla, Epilobium, Hieracium i dr.) 



