Kod te je prilike profesor našao i spravio dva primjerka 

 roda Petromyzon iz Radujevačkog blata; zato možemo reći, da 

 je ta riba i tamo rijetka. 



To nam sve dakle dokazuje s dovoljnom sigurnošću, da 

 gregorca ne ima u Negotinskom blatu. No pošto ih je 

 Dr. C'erni poslao Pančiću, a vidio sam ih ja na svoje oči u ka- 

 binetu biogradske velike škole još za vrijeme Pančića, i vidio 

 sam ih ponovno i lani prigodom otkrića Pančićevog spomenika, 

 to ne ima razloga sumnjati, da spomenute ribe ne bi potjecale iz 

 negotinske okohce, n. pr. iz Dunava kod Radujevca, ih iz koje 

 druge obližnje srpske rijeke ili potoka. 



Zato sam evo ovu vijest napisao; na to ponovno upozo- 

 rujem srpske prirodnjake, prvo jer je svakako nužno, da se ovoj 

 stvari dogje na kraj, da se ustanovi pravo prebivalište gregorca. 

 Drugo jer je veoma vjerovatno, da upitna ribica ne će biti Ga- 

 sterostens pungitius L. ili bolje Pi/gosteus pimgitius (L.),' jer 

 je ova lijepa ribica pripadnik faune sjeverne Evrope i sjeverne 

 Amerike, ali ga već srednja Evropa ne ima, a kamo li južna. 



Ima li zaista slične ribe u Srbiji, tada ne može da bude P. 

 pungitius, kako je to držao Pančić prije 40 godina, a po njem 

 i prof. M. Medić,^ nego ili je nov oblik — ili što je najviše vje- 

 rojatno — pripada vrsti jugo-istočne Evrope i srednje Azije, t. j. 

 Gasterosteus platijgaster Kessler.^ Bilo bi veoma zato zgodno, 

 da se potraga za gregorcem potjera s pomoću javnog poziva n. 

 pr. u „HacTaBHHKj", „JI,ejry-' i „HcKpir". 



U Zagrebu, 25. ožujka 1898. 



* Jordan S. D. et Evennanii B. W. The Fishes of North aiid Middle 

 America. Part I. Washington 1896, str. 745. 



« 1. c. str. 105, 106. 



' IvECCJiep K. *. TPVAi»! APA.m-KAcnirfCKOH €Keir.:;uimii. ui.inyrK-b IV. c -iiktcp- 

 Evpn,. 1877. str. 1, 200 i 200. 



