216 4 



mletačkog zoologa pok. Dr. G. D. Nardo-a, u koje se čuvaju 

 ostanci očeve zbirke, a što je najvrednije, možda sva starija 

 literatura faune Jadranskog mora. Obratio sam se dakle na lju- 

 baznu gospogju, koja mi je spremno poslala na uvid sve četiri 

 radnje. Tako sam tek 28, studenoga 1897 god, prvi put vidio 

 ono, što bi već davno imao rek bi na pamet znati. 



Tu nam se baš nameće pitanje: ne bi li puno bolje i ko- 

 risnije bilo, kad bi neke akademije, neka učena društva pre- 

 štampavale ovakove radnje mjesto kojekakvih rasprava sumnjive 

 vrijednosti ? 



Da su te knjige neophodno nužne istraživaocu domaće 

 faune, već smo rekli, ali da su zanimive i za povjest znanosti, 

 to nijesam slutio, — Eno dakle, dok najbolji i najnoviji priruč- 

 nici za zoologiju, kao što su n, pr. oni profesora Hertwig-a, pro- 

 fesora Claus-a i dr., vrstaju š kor ce (Annellda) sa crvima, 

 Renieri na IV. tablici svojih „Elementi di Zoologia" od 1828 god, 

 pravo ih je pridružio artropodima. 



Ovaj Renieri-ev način shvaćanja nas to više zanima, što je 

 tek Haeckel došao do sasvim slične klasifikacije, Upozorujcmo 

 čitatelja na prekrasno i nenatkriljeno Haeckel-ovo djelo: ,,Na- 

 türliche Schöpfungsgeschichte" napose na deveto izdanje, knjiga 

 druga, str. 600. 



Vehka je zaista šteta, što Renieri, koji je barem u tom do 

 70 godina pretekao najženijalnijega živućeg zoologa — jednog 

 Haeckel-a — nije a ma baš nijedno svoje djelo dotjerao i do- 

 vršio. 



Ne će zato biti s gorega, da se ovdje prestampa Renieri- ev 

 sustav životinjstva u cijelosti, a da se vidi, kako je Haeckel-ov 

 sustav artropoda nalik Renieri-evu sustavu „Midollati", 



