Dvije nove ribice i akvarij. 



Napisao S. Brusina. 



Tumačilo se kako mu drago, izvrnuo stvar kako tko hoće, 

 jedna je i to nepobitna istina, da su narodi srednje i sjeverne 

 Evrope na visini napretka ujedno i oni, u kojima ima najviše 

 smisla za prirodne nauke. To nam zaista ne treba potanko do- 

 kazivati; brojevi to potvrgjuju, pa makar se koliko obaziralo 

 na razmjerje pučanstva. Evo n. pr. — ne računajući ovamo pro- 

 fesore, čuvare muzeja i javnih zbiraka, dakle bez tako zvanih 

 zoologa od zanata — ima u Londonu preko 350 ljudi, koji se 

 bave jednom ih drugom granom zoologije; u Petrogradu preko 

 50, u Bruxelles-u preko 60. u Parizu preko 250, u Berlinu i u 

 Beču svagdje preko 100. U Madridu ima ih već jedva 22, Rim 

 ima ih 9, Lisboa samo 2 ! 



Prema tomu i naobraženi dio tih naroda, koji ne spada ni 

 u službene prirodnjake, ni u diletante, pokazuje i veće znanje i 

 veći mar, a dakako i veće shvaćanje i veću ljubav za divote i 

 krasole prirode. U velikom broju boljih gragjanskih kuća naći 

 je sobnih vrtića, terarija i akvarija, u kojima brižno 

 goje svakovrsne biline i životinje. 



Imao sam zgode, te sam već pisao o ormarićima, sobnim 

 vrtićima ili ako hoćete staklenim kućicama (Glashaus) u minia- 

 turi, što ih je izumio Hrvat Barač,* Kad je on u Beču boravio, 

 jako su bili obljubljeni vrtni ormarići; osnovan je klub gajitelja 

 sobnih vrtića, izdavali posebni časopis,^ te imenovali našeg Mi- 

 lutina začasnim članom kluba. 



1 Vienac. Tećaj XVI. U Zagrebu 1874., sfr. 462. 



^ Mittlieilungen des Clubs für Pflanzenzucbl im Zimmer. Wien 1884. 



