Različite vijesti. 



Metilj = Bislomuni hepaticum (L.)* Gitalo se u domaćim 

 novinama, a potvrdili su mi to i naši neki lovci, kako su prošle 

 zime srne i zečevi pogibali od metilja, koji je neobično navalio 

 na goveda, na ovce, pače i na koze, koje potonje da nijesu ni- 

 kada pogibale od zlokobnog crva, kao što sada. 



Divljač jedva bi moguće bilo čuvati od metilja, a da ne 

 kažem da to baš nije možno. Laglja je stvar za domaću stoku, 

 jer držim, da nebi bilo teško braniti stoku od metilja. 



Valja naime znati, da ličinka (cerkarija) od metilja = Di- 

 stomum hepaticum (L.) živi ponajviše u vodenom trbonošcu na- 

 zvanom Limnaea iruncatula Müll, (ili L. minuta Drap.) To je 

 vrsta pužića po svoj Evropi daleko rasprostranjena, te je i kod 

 nas veoma obična; ima mnogo mjesta gdje ova Limnaea pre- 

 biva u većoj množini. Dok ličinka čuči u malenom vodenom pu- 

 žiću ili dok se drži trave močvarnih livada, ona se ne može 

 dalje razvijati. Treba naime da ličinka ili cijeli pužić, u koga je 

 tanka kućica, dospije u tijelo i za tim do žučne jažice (Gallen- 

 gang) goveda, ovce, koze, svinje i t. d. tu se iz ličinke tek raz- 

 vije odrasli crv t. j. metilj, veličine i oblika bundevske sjemenko, 

 koji prouzrokuje poznate bolesti i smrt životinje. 



Hoćemo li dakle po mogućnosti čuvati stoku od metilja, 

 valja ju napajati čistom vodom, t. j. paziti, da je voda prosta 

 od tih pužića. Osim toga ne valja tjerati stoku na pašu kraj 

 vode ili po močvarnim pašnjacima, gdje ima cerkarija od spo- 

 menutog pužića. To se samo sobom razumije, da tih pužića ima 

 najviše, kad su vlažne godine. 



^ Iz 23. hv. „Gospodarskog lista" od 1897. 



