20 BENE GÉZA 



gyobbrészt függőlegesek, részben pedig nyugatra igen meredeken (70—80°) 

 dőlnek. Ezen viszonyok mellett föltételeztük, hogy a Cselnik-völgy alatt sikerülni 

 fog a feltolt felső liászrétegek alatti alsó liászban, tehát egy valószínűen létező 

 teknőben művelésre méltó széntelepeket megfúrni. 



Miután az la szánni mélyfúrás az aacheni fúrótársaság által 303"5 m mély- 

 ségben, a felső liaszpalákban abbahagyatott volt, előbb a Cselnik- és Anina- 

 völgyek egyesülésénél fúrtuk a II. sz. mélyfúrást, amellyel, mint a 2-ik áb- 

 rájából látható, meglehetősen nyugodt letelepülések mellett két művelésre 

 méltó széntelepet tártunk fel, melyek két ismeretes aninai fekütelepnek felel- 

 nek meg. A fúrás 768'7 m mélységben, alsó liász konglomerátokban lett beszün- 

 tetve, miután ezalatt szénfeltárás nem volt várható és mivel a fúrás célja már 

 amúgy is el volt érve. 



Azután közvetlenül az la mélyfúrás mellett az 16 fúrást kezdtük meg, 

 amely várakozásimk ellenére egy óriási zavarodás jelenlétét állapította meg, 

 mint az a 2-ik ábra alsó rajzából kivehető. 



Ugyanis itt a következő rétegek fúrattak át : 



0-tól 3 m-ig callovienmészkő. 



3 m-től 209 m-ig alsó dogger márga pala. 



209 m-től 641*7 m-ig felső liászpala. 



641*7 m 800"15 m-ig callovienmészkő. 



Valahányszor a kőzet természete kétséges volt, gyémántkoronával mago- 

 kat furattunk és miután a legalsó fúrólyukrészből oly magokat kaptunk, melyek 

 8 cm átmérő mellett 62 cm hosszúságot el is értek ; a föntebbi adatok tehát 

 teljesen megbízhatók. 



(Ezeket a mélyfúrásokat az Internationale Bohrgesellschaft Erkelenz az 

 Allamvasúttársaság megbízásából végezte.) 



Ezen mélyfúrások eredményéből látjuk, hogy a stájerla kaninai antikli- 

 nális a Cselnik-völgy alatt a nyugatról jött nyomás folytán teljesen átbukott, 

 úgy hogy az antikhnálénak keleti szárnya talán csak a két mélyfúrás között 

 és csak igen tetemes mélységben lehet meg. 



Aninától cirka 10 km távolságban ÉÉK felé, a j\I o g i 1 a tájon, hova a 

 stájerlakaninai antiklinal*' folytatódik, az államvasúttársasági kutató-bizottság 

 1857. évben egy 64-3 m (34^) mély fúrólyukat fúrt le, amely az alsó dogger már- 

 gáiban, az antiklinale keleti oldalán kezdetett meg, ezen márgákból nem jutott 

 a felső liaszba és végül porfirba jutván, beszüntettetett. Tovább északra a R a z- 

 d 1 j e-völgyben, mely délről észak felé húzódván, a Pr olasz tájon egye- 

 sül a Karas- völgy ével, számos kutatótáróval a felső és az alsó liászban csekély 

 széntelepecskék tárattak fel és az antiklinale kétséget kizáró módon lett meg- 

 állapítva. A Karason túl, a P r o 1 a s z tájon ez az antiklinale erős összeszoru- 

 lás mellett keletre át van dőlve, úgy, hogy a keleti szárnyon az alsó liász homokkő 

 ismét felső liászpalán, — ez pedig alsó doggerrétegeken, — illetőleg ott hol a 

 rétegeket egészükben keresztezett kutatótáró volt, a felső liászpala közvetle- 

 nül a krétaraészkövön fekszik. (Requienia mész.) Ez az antikli- 

 nale a Prolasz táj és Krassóalmás (Jabalcsa) k (')/,( )t fi nyeregén (Pasahegy nyerge) 



