22 



BENE GÉZA 



kell lialMriztanora, itt csnk arra szorítkozhatoin. hot^y röviden felemlítem a fúrások 

 eredményeit. 



A Nermet-völiíy jnhlipartján, a 368 ni tengermagassággal jelölt híd köze- 

 lében 1907. évben urgo-aptien-mészkőlien megkezdett mélyfúrás ebben és maim- 

 mészkőben 768 m mélységig, onnan egészen 801 m mélységig pedig callovien- 

 mészkőben haladt és ebben beszüntettetett. 



Az innen északra fekvő Djalu máre-hegyen, a régi és az új közút között 

 1911— 1912. években fúrt 5-ik dományi mélyfúrás a külről 356 m mélységig urgo- 

 aptien-mészkőben haladt, tehát a krétaképződmények még itt is tetemes mély- 

 ségig terjednek. 



Ezen mélyfúrás szintén a rétegeknek teljes átbnkását ])izonyította. Az 

 átfúrt rétegek a következők: 



—356 m-ig urgoaptien-mészkő, 



Az Almásy-akaa Vl-ik szintjén a nyugat felé hajtott vágat cirka 40 m 

 tengermagasságban azon célzattal volt tele])ítve, hogy a dománivölgy nyugati 

 oldalán, a kréta képződmények feküjében lévő karbonhomokkövek és esetleg 

 azokban létező karbonszéntelepek föltárassanak. Ez a keresztvágat az itt csekély 

 vastagságú felső liászpalák áttörése után közvetlenül oly mészkr)vekl)e került, 

 amelyek mindenesetre vag}' a callovienhez, vagy a maimhoz tartoznak. Ezzel 

 bebizonyult, hogy a nagykrassóvári törés, melynek természetét legjobban a 

 német Grabenversenkung fogalmával lehet azonosítani a Pomány völgy alatt 

 tetemes mélységig folytatódik. 



Anina, 1915 március 15-én. 



