AZ KRUPCIÓS KŐZETEK ZÖLDKÖVESEDÉSE. 77 



a legerősebb zöldkövesedést és a telérhasadéktól távolodva átmenetet 

 kellene találni a normális kőzethez, épenúgy, mint meg van az átmenet a 

 greisenből a normális gránitba. Ahol a telér a vulkáni kürtőket metszi, 

 nem ritkán a telér falát alkotó andezitben még a magnetiteket is épen 

 megtaláljuk (Nagybánya, IV. Calazaneitelér) és a földpátokon a kaolino- 

 sodásnak csak kezdetét figyelhetjük meg. 



3. Különösen feltűnő és a normális kőzeteknek a felszínen való át- 

 alakításával össze nem egyeztethető az a körülménjs hogy a jelen- 

 leg működő vulkánoknál az exhalációk mentén a 

 zöldkövesedésnek nyomát sem találjuk, pedig a 

 zöldköves területeken a múltban sem lehettek mások az utóhatások, mint 

 jelenleg: vízgőz, szulfidos gázok, szénsav, sósav és fluorsav. 1913-ban 

 a m. kir. földtani intézet igazgatójának vezetésével intézetünk több tag- 

 jának társaságában alkalmam volt Olaszország jelenleg működő, vagy 

 nem régen kialudt vulkáni területeit, különösen Kóma környékét, a Ve- 

 zúvot, a Flegrei mezőket, az Etnát, a Stromboli, Volcano és Lipáriszigeteket 

 tanulmányozhatni. E területeken az exhalációk mellett mindenütt csak 

 megbontott, többé-kevésbbé kaolinos kőzetet láttunk, de zöldkövesnek 

 a legerősebb exhalációk mellett még nyomát sem. Átnéztem a m. kir. 

 földtani intézetnek a jelenleg működő vulkánokról a világ legkülönbözőbb 

 részéről levő gazdag gyűjteményét, de zöldköves darabot egyet sem ta- 

 láltam. Az irodalomból sem tudom, hogy a most működő vulkánoknál 

 az exhalációk mellől zöldköves kőzetet írtak volna le. Wolff F. v.^ a vul- 

 kánizmusról szóló kimerítő munkájában a vulkáni exhalációknak a kőze- 

 tekre gyakorolt hatásáról a következőket írja: «Die durch vulkanische 

 Exhalationen umgewandelten Gesteine erscheinen weiss oder gelb ge- 

 bleicht und zellig zerfressen. Gelegenthch erinnern sie an helle, bunte 

 tuff- oder tonáhnliche Massen, in denen vereinzelte schwer angreifbare 

 Mineralien noch unversehrt erhalten sind, wáhrend die Hauptmasse weich 

 und morsch ist.» 



4. Inkey Inostranzeff után a szénsavgázexhalációkat is zöld- 

 kövesítő hatásúaknak mondja. A kísérletek azt mutatták, hogy a szén- 

 savas víz a pú'oxéneket megbontja. Ez a bontás azonban aligha nyilvánul 

 meg zöldkövesedésben, mert zöldköves andeziteket pl. a Hargitta vo- 

 nulatában a szénsavgáz-források mellett nem találunk, pedig ahg van a 

 világnak szénsavban gazdagabb területe ennél. A Büdösbarlang környékén, 

 ahol kis területen egymás mellett látjuk az igen erős szénsavgáz-feltörést 

 és a szolfatára-működést, zöldkövesedésnek nyoma sincs sem az exhalá- 

 ciók mellett, sem attól távolabb. A kőzetek ellenben kaolinosodva vannak, 

 a földpátból timsó képződik. 



1 Wolff, F. v. : Der Vulkanismus I. 2. pag. 585. (Stuttgart, 19U.) 



