AZ ERUPOIÓS KŐZETEK ZÖLDKÖVESEDBSB. 85 



fogását a zöldkövesedésről világosabban felismerni. Minthogy ezen tanul- 

 mányutam a kérdés tisztázásához is adatokat szolgáltatott, szükségesnek 

 tartok pótlólag még néhány megjegyzést tenni. 



Szabó, akinek a zöldkövesedésről ismeretes véleménye főleg a selmecz- 

 bányai területen végzett vizsgálataiból alakult ki, az erupciós kőzeteknél 

 normális, zöldköves és riolitos állapotot különböztet meg. 

 Ez alkalommal arról győződtem meg, hogy amit Szabó normális kőzet- 

 nek nevez, az sem a tulaj donképeni normális állapotban levő kőzet, hanem 

 a tőlem fennebb leírt üde zöldkő, míg a zöldköves kőzete a vulkáni 

 utóhatásoktól a (kaolinosító hatásoktól) megbontott zöldkő s 

 így a megbontás legnagyobb foka a kaolinosodás. 



Eszerint tehát Szabó felfogása is helyesnek tartható, csupán a normális 

 jelzőt nem tartom megfelelőnek, amennyiben normáHs állapot alatt mást 

 értünk, t. i. az olyan állapotban levő erupciós kőzeteket, amelyekben fóleg 

 a színes elegyrészek metamorfizálva nincsenek. 



Szabó tulaj donképen az ő normális kőzetét sem tartotta eredeti 

 (tehát normális) állapotban levőnek. Ez kitűnik a «A gránát és cordierit 

 szereplése a magyarországi trachytokban» című munjájának^ befejező 

 soraiból, ahol ezeket mondja: «Valóban sok mutat oda, hogy a kristályos 

 összetett kőzetek s nevezetesen a Trachytok az ő normál 

 állapotukban, amint azok az ő tömeges eruptióikban léteznek, 

 nagy mélységben létrejött metamorph képződmények, míg a zöldkő 

 ezen állapotnak a kiemelkedés után bekövet- 

 kezett metamorph módosulat a». 



Az erupciós kőzeteknél tehát megkülönböztethetünk : 



1. normális állapotot, amikor a színes elegyrészek metamorfizálva 

 nincsenek ; 



2. eredeti üde állapotban megmaradt zöldkövet (Szabó normál kőzete), 

 8 az előbbivel szemben erre talán alkalmazhatnék a pro'püitos állapot 

 elnevezést, megkülönböztetésül a következőtől; 



3. a kaolinosító vulkáni utóhatásoktól megbontott propilitos kő- 

 zetet, amit — minthogy színe a sötétzöldtől a megbontás mértéke sze- 

 rint a legvilágosabb zöldig változik — zöldköves állapotnak lehetne 

 nevezni és 



4. a legteljesebb elbontás fokát, a kaolinosodást. 

 Budapest, 1916 április 19. 



1 M. Tud. Akad. Ért. a term. tud. köréből. 1879. IX. k. 23. sz.) 



