A MELAFIR ES SZEREPE AZ ERDÉLYI ÉRCHEGYSÉGBEN. 91 



közli a vele legközelebb rokon pilisi (Tokaj —Eperjesi h.) andezit vegyi össze- 

 tételét is.i 



A részletes földtani fölvevők közt első Koch Antal dr., aki a Tordatúrtól 

 az Aranyosig terjedő északkeleti részt térképezte. Jelentésében ^ a melafirnak 

 ill. tufájának fontos szerepet tulajdonit, de megjegyzi, hogy a «melafir önálló 

 telérben vagy tömzsben nem igen fordul elő, hanem szorosan az augitporfirithez 

 van kötve», továbbá, hogy «ezen két bázikus kőzetnek (— augitporfirit és melafir- 

 nak — ) valamint alárendelten az előbb leírt savanyúbb porfiroknak törmeléke 

 is, egymással keveredve hatalmas konglomerát-, breccia- és tufarétegeket alkot- 

 nak, melyek a tömeges kőzet mennyiségét sokszorosan felülmúlják.*) Az 1900-ban 

 kiadott geológiai térképen sem választja külön a kőzeteket. 



A hegyv^onulat legnagyobb részét földtanilag Telegdi Roth Lajos vette 

 föl 1897—1904. években. Jelentéseiben * a mezozóos eruptivumokat, «diabáz és 

 felzitporfir» továbbá «régibb eruptiv kőzetek» neve alatt foglalja össze, de kőzettani 

 szempontból igen helyesen az egyes kőzetek neveit legtöbb jelentésében szakem- 

 berek meghatározása alapján közli. így az 1897—1900. években gyűjtött kőzeteket 

 Schafarzik Ferenc dr., az 1904-ben gyűjtötteket Pálfy Mór dr. határozta meg. 

 E meghatározások a hegység két helyén mutatnak ki melafirt : 



Az egyik hely «Bedellőtől DNy-nak, La Truntye táj 847 m-es A-jától 

 ÉNyÉ-ra van. Itt a biotitporfiritben friss kőzetér mutatkozik. E friss, ép ér kőzete 

 melafirnak bizonyult. M. a. az üveges, magnetit szemcsékkel telt alapanyagból 

 kiválva plagioklászok, augitok, nagy olivinek kitűnő fluidálszövettel látszanak.))* 

 Az előfordulásra nézve a leírásból azt következtethetjük, hogy kis területre ter- 

 jedhet. 



A másik hely a fő vonulat déli részén van. Itt «Felsőgáldtól ÉNy-ra a völgy 

 jobb lejtőjén fekvő D. Danulescilor É-i lejtőjéről való kőzet melafir, mely 

 sötétszürke alapanyagú, apróporfiros kőzet. Kiválva egy-egy földpát és egy-egy 

 zöldszinű ásvány látható. M. a. bő alapanyaga telve van plagioklász-mikrolitekkel ; 

 sűrűn kiválva nagy Plagioklász-kristályok, gyérebben Augit s részben már szer- 

 pentinesedett Olivin. Gyéren egy-egy Amfibol- és Quarc geoda is látható».^ A le- 

 írásból azt következtethetjük, hogy e kőzet erősen hajlik a porfiritekhez. 



A hegyvonulat kőzettani felvételét 1901-ben kezdtem meg. Az ÉK-i résznek : 

 a Túr— Toroczkói hegységnek eruptivus kőzeteit 1903-tól kezdve több értekezés- 

 ben ismertettem s a Tordatúrtól a toroczkó— csegezi útig vonuló hegységrész 



^ Hogy mennyire találó volt Szádeczky tanár úrnak ez az összehasonlítása, kitűnik 

 abból, hogy OsANN-nak jóval későbbi keletű (1901) vegyi rendszerében ez a «melafir)> épen 

 a pilishegyi hiperszténaugitandezithez van legközelebb. Osann egyébként 1905-ben (Bei- 

 tráge zur chemischen Petrographie. II. p. 189) az andezitek közé is veszi ezt a «melafir»-t, 

 bár tévesen «labradorit» néven. Megemlítem még, hogy az amerikai rendszerben szintén 

 a pilisi andezittel kerül egy helyre a «bandos» szubrangban, tehát a bandaisáni andezit mellé. 



» M. kir. Földt. Intézet 1887-iki Évi Jelentése, p. 24. Budapest 1888. 



» A m. kir. Földtani Intézet Évi Jelentése 1897-röl, 1898-ról, l'899-ről, 1900-ról, 

 1910-ről, 1902-röl, 1903-ról, 1904-röl. Budapest. 



* A m. kir. Földtani Intézet Évi Jel. 1900-ról. 65 lap. Budapest 1902. 



* A ni. kir. Földtani Intézet Évi Jelentése 1904-röl p. 93. 



7* 



