A MELAPIR ÉS SZEREPE AZ ERDÉLYI ÉRCHEGYSÉGBEN. 101 



gosabb szinű krisztallit van, mennyisége változó, de általában kevesebb a kris- 

 tályos elemek összességénél. Csak az agglomerát (?) darab külső részéből készült 

 vékony csiszolatban emelkedik kissé a mennyisége. Hellyel-közzel átkristályo- 

 sodásnak indult, földpátféle képződmény vált ki belőle. Az alapanyag kristályos 

 elemei a kb. egyenlő memiyiségű földpát és augit,^ melyekhez magnetit is járul. 

 A földpát alakja a legtöbb helyütt leginkább kristály vázszerű képződmény, vagy 

 tökéletlen alakú szemcse, alárendelten valamivel jobban kifejlett ikersávos mik- 

 rolit, amelyek közül a legnagyobbak sem haladják túl a O'l mm-t ; elsötétedésük 

 majdnem mindig kisebbfokú, átlaga 9°. A világos sárgászöld augit aránylag 

 sokkal jobban ki van képződve, a kristályvázak és ilyenféle képződ- 

 mények ritkábbak; rendesen hosszúkás oszlopok (0*5 mm-ig), vagy kisebb elég 

 jól körülhatárolt szemcsék. A hosszúkás oszlopok végeiken gyakran széthasa- 

 doznak. A jobban kifejlett kristályoknál gyakori a homokórás szerkezet. A mag- 

 netit mindig igen változatos kristály vázakban jelenik meg. Vannak a kőzetben 

 egyes, többnyire kerekded helj^ek, amelyek uralkodólag augitból és magnetit- 

 ből állanak, azután olyanok, amelyeknek szerkezete feltűnően hasonlít a szpi- 

 liteshez ós végre olyanok, amelyek főleg földpátból állanak. Az utóbbiakhoz 

 hasonló képződményeket találmik egyes hólyagűrök körül is. 



A porfirosan bőven kivált augit kivétel nélkül kurta oszlopos kris- 

 tályai világoszöld szinűek^ és jól kifejezett zónás szerkezetűek, a kisebb kristá- 

 lyok kevesebb, a nagyobbak igen sok finom vékony zónából állanak. A legtöbb 

 esetben csoportokban vannak összegyűlve, különösen a kisebbek valóságos hal- 

 mazokban. Magános augit ritka. Az ikerképződés a harántlap (100) szerint alig 

 pár esetben észlelhető. Általában az augit meglehetős üde, de helyenként át- 

 alakult. Egyes ilyen pszeudomorfózák zöld és sárgás (utóbbi elég erősen pleo- 

 chroos) kloritból, limonitból és kvarcból állanak. 



Az említett makroszkópos mandulákon kívül vannak a kőzetben kalce- 

 donnal kitöltött mandulák és meglehetős számban igen apró kvarcmandulák is. 



A m. kir. Földtani Litézet az Erdélyi Érchegység e középső részének rész- 

 letes földtani fölvételét — Gesell bányageológiai fölvételeit nem említve — 

 1903-ban kezdte meg s ez idő óta a két küim dolgozó főgeológus : Dr. Pálfy 

 MÓB és később Dr. Papp Károly sorozatosan adták ki évi jelentéseiket és egyéb 

 közleményeiket munkálkodásuk eredményéről. 



Dr. PÁLFY MÓR 1903— 1907-ig végzett itt fölvételeket, de még azután is 

 1909-ig minden évben meglátogatta e területet. Jelentéseiben* a bázisosabb 

 rnezüffúziós kőzeteket «augitporph5T:ittufa és breccia*, «augitporphyrit és le- 

 pelképződménye» néven tárgyalja. Bővebben nem foglalkozik itt e kőzetekkel, 



^ RosENBDSCH szerint a valódi melafirok és bazaltok alapanyagában a pirosén 

 általában sokkal több, mint a plagioklász. (Mikr. Physiographie. Bd. II. p. 1172, Stuttgart 

 1908. 



* Ez a világos zöldes szín arra mutat, hogy a porfirit típushoz közeledő melafirral 

 van dolgunk (Rosenbusch : Mikr. Physiographie. Bd. II. p. 1054. Stuttgart 1896). 



« A m. kir. Földtani Intézet Évi Jelentése 1903-ról (p. 96), 1904-röl (p. 88), 1905-ről 

 (p. 63), 1906-ról (p. 108), 1907-ről (p. 81), 1908-ról (p. 127), 1909-ről (p. 118). 



